ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/3415/25	Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С. 	
Провадження № 33/817/16/26 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Згідно постанови, 31 жовтня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, в с. Великі Млинівці по вул. Миру Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot Expert» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 висловлював незгоду від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу;
у працівників поліції був відсутній спеціальний технічний засіб для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;
в оскаржуваній постанові та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в який саме медичний заклад охорони здоров`я працівники поліції направляли ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційного суду 29 грудня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце апеляційного розгляду. На електронну адресу суду надійшла копія письмової заяви від імені ОСОБА_1 в якій він повідомив, що знає про розгляд справи Тернопільським апеляційним судом, але просив відкласти розгляд для надання йому достатнього часу на залучення захисника. За таких обставин відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд було відкладено, про що повідомлено ОСОБА_1 . 
В судове засідання апеляційного суду 22 січня 2026 року ОСОБА_1 знову не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце апеляційного розгляду. Також, від нього не надходило повідомлень про причини неявки в дане судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду, не надано відомостей про залучення для участі в цій справі захисника. За таких обставин відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд проведено у відсутності апелянта.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року, то він підлягає поновленню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, постанову судді винесено 27 листопада 2025 року, а апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 08 грудня 2025 року, тобто більше ніж через десять днів після винесення постанови. Проте, останній день на апеляційне оскарження припав на вихідний день.
За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року слід поновити, як пропущений з поважних причин. 
Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 499398; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 31 жовтня 2025 року; постанові про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 31 жовтня 2025 року; довідці від 03 листопада 2025 року; свідоцтві про державну реєстрацію № 7261/2007; сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0010 103 25; відеозаписів із нагрудної камери працівника поліції. 
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних даних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається. 
Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 висловлював незгоду від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл export-j324l.mp4 з 15:28:00 год) зафіксовано як працівник поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, які неодноразово було озвучено ОСОБА_1 , запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак, водій у категоричній формі відмовився. 
Також, як вбачається з даних відеозапису (файл export-j324l.mp4 з 15:28:05 год), у працівників поліції був наявний спеціальний технічний засіб для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що спростовує доводи апелянта про відсутність такого приладу. За таких обставин твердження апелянта про неможливість проходження огляду у зв`язку з відсутністю відповідного технічного засобу є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, підтвердженим дослідженими судом доказами. 
Сам по собі факт незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові конкретної назви закладу охорони здоров`я, не свідчить про порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній від такого огляду відмовився, що й утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, обов`язок зазначення у протоколі конкретного медичного закладу законом не передбачений, а вирішальним є сам факт пропозиції пройти огляд та відмови від нього.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року відносно нього — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя