Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року Справа№200/3255/25 

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адміністративну справу за позовом 
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1),
третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100)
про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язати вчинити дії 

УСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника Дзіся Р.А., звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якого просила суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.02.2025 року № 054450002581;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 17.02.2025 року.
08 травня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
20 травня 2025 року від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.
21 травня 2025 року від третьої особи до суду надійшла відповідь на відзив.
20 січня 2025 року ухвалою суду витребувано у Головного управління ДСНС у Донецькій області та позивача інформацію щодо наявності/відсутності у позивача статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного станом на 17 червня 2016 року та відповідні докази.
30 січня 2026 року від Головного управління ДСНС у Донецькій області надійшли письмові пояснення на виконання ухвали суду. 
З 12 травня 2025 року по 19 травня 2025 року, 22 серпня 2025 року по 12 вересня 2025 року суддя знаходився у щорічній відпустці, з 22 жовтня 2025 року про 24 жовтня 2025 року суддя знаходився у додатковій відпустці, 21 листопада 2025 року суддя знаходився у відпустці, з 22 листопада 2025 року по 28 листопада 2025 року суддя знаходився у відрядженні, з 30 грудня 2025 року по 07 січня 2026 року суддя знаходився у відпустці.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив, що позивач маючи статус учасника бойових дій, що посвідчується посвідченням серії НОМЕР_3 , яке видано 17.06.2016 року, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішенням від 25.02.2025 року № 054450002581 відмовило позивачу у призначенні пенсії на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного статусу особи.
Позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що позивач є учасником бойових дій, досягла 50 років та має страхового стажу не менше 20 років.
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 13844159, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, організаційно-правова форма – орган державної влади.
Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що 17.02.2025 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
25.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 054450002581 про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю статусу особи передбаченої до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058.
Рішення від 25.02.2025 № 054450002581 прийнято з урахуванням того, що страховий стаж позивача на день звернення складає 25 років 03 місяці 13 днів. За результатом доданих документів до заяви встановлено, що згідно з витягом від 17.06.2016 № 21 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій позивач, як працівника Державної служби України з надзвичайних ситуацій, визнано учасником бойових дій, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення.
Водночас, що згідно із записами трудової книжки позивач з 21.07.2012 працювала на посаді диспетчера пожежного зв`язку в 96 Державній пожежно-рятувальній частині ГУ ДСНС України в Донецькій області. 
Позивачем надано довідку від 07.09.2020 № 289, в якій зазначено, що ОСОБА_1 протягом серпня 2015 по квітень 2018 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, але не зазначено в якості кого приймала участь. В долучених наказах позивач працювала співробітником, диспетчером пожежної частини, працівником. Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_4 позивачка з 16.02.2022 зарахована в запас. Період військової служби відсутній.
Таким чином, відповідач вважає, що згідно поданих документів право на дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058 відсутнє.
Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 13486010, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма – орган державної влади.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що підставою звернення до суду та предметом спору в даній справі є рішення про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком від 25.02.2025 №054450002581, яке приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, та підтримує доводи відповідача.
Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи документи, суд установив наступне.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.02.2025 № 054450002581 відмовлено в призначенні пенсії позивачу на підставі ч. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, в обґрунтування чого зазначено, що згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС до заяви про призначення пенсії додаються документи, зокрема, про проходження військової служби (служби); документи про безпосередню участь в АТО /ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413. Вік заявниці 54 роки 04 місяці. Страховий стаж особи становить 25 років 03 місяці 13 днів. Згідно з витягом від 17.06.2016 № 21 засідання Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 , як працівника Державної службі України з надзвичайних ситуацій, визнано учасником бойових дій, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення; згідно із записами трудової книжки заявниця з 21.07.2012 працювала на посаді диспетчера пожежного зв`язку в 96 Державній пожежно-рятувальній частині ГУ ДСНС України у Донецькій області; в довідці від 07.09.2020 № 289 зазначено, що ОСОБА_1 потягом серпня 2015 року - квітня 2018 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. При цьому, не зазначено в якості кого заявниця приймала участь; згідно із тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_4 ОСОБА_1 16.02.2022 зарахована у запас. Період проходження військової служби відсутній.
Статус учасника бойових дій підтверджується посвідченням учасника бойових дій НОМЕР_3 , виданим Державної службою України з надзвичайних ситуацій 17 червня 2017 року.
Згідно довідки ГУ ДСНС у Донецькій області від 07.09.2020 року № 289 про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, позивач, дійсно в періоди: з 13 серпня 2015 року по 07 червня 2016 року; з 08 липня 2016 року по 03 вересня 2016 року; з 18 вересня 2016 року по 08 грудня 2016 року; з 15 грудня 2016 року по 05 травня 2017 року; з 04 червня 2017 року по 27 квітня 2018 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України.
У відповідності до витягу із застосунку «Резерв +» позивач є військовозобов`язаною.
Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17 червня 2016 року № 11, позивачу надано статус учасника бойових дій.
Витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 31.08.2015 року № 243, наказано вважати такою, що прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Мар`їнка): з 13 серпня 2015 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Згідно Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 02.07.2016 року № 184дск, наказано вважати такою, що вибула зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, до пункту постійної дислокації: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Курахове): з 08 червня 2016 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Відповідно до Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 01.10.2016 року № 275дск, наказано вважати такою, що вибула зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, до пункту постійної дислокації: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Курахове): з 04 червня 2016 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 30.12.2016 року № 366дск, наказано вважати такою, що прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Курахове): з 15.12.2016 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Згідно Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 06.07.2017 року № 189дск, наказано вважати такою, що прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Курахове): з 04 червня 2017 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Відповідно до наказу ГУ ДСНС у Донецькій області (з особового складу) від 04.04.2018 № 137 о/с, тимчасово звільнено від здійснення заходів щодо захисту населення і територій у разі загрози та виникнення надзвичайних ситуацій пов`язаних з технологічними терористичними проявами та іншими видами терористичної діяльності, мінімізації та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій під час проведення АТО на території Донецької області: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Курахове): з 23 березня 2018 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Згідно Витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 28.04.2018 року № 118дск, наказано вважати такою, що вибула зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, до пункту постійної дислокації: 7 державного пожежно - рятувального загону (м. Курахове): з 28 квітня 2018 року: ОСОБА_1 , диспетчера 96 професійної пожежної частини.
Відповідно до письмових пояснень Головного управління ДСНС у Донецькій області про виконання ухвали суду по справі № 200/3255/25 № 50 01-774/50 03 від 29.01.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проходила службу цивільного захисту в Головному управлінні згідно укладеного контракту про проходження служби цивільного захисту в порядку, передбаченого Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11 липня 2013 р. № 593. Станом на 17.06.2016 ОСОБА_1 перебувала на посаді радіотелефоніста 96 державної пожежної пожежно-рятувальної частини 7 державного пожежно-рятувального загону Головного управління як працівник (біографічна довідка додається) згідно Кодексу законів про працю України. Відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з переведенням до 6 державного пожежно рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області за її згодою (копія наказу надається). Враховуючи вищевикладене, станом на 17.06.2016 ОСОБА_1 не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаної.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, факт відмови в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, відповідно до ч. 4 ст. 115 Закону № 1058-ІV, через відсутність необхідного статусу особи підтверджено відповідачем та відповідними доказами, тому встановлені обставини справи не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування. 

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.
Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі – Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: […]
військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також […] особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, […] - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1).
Згідно п. 2.1. вказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
[…]
6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком:
[…]
особам, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»:
посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону); […].
Судом установлено, що позивачу на момент звернення до органів ПФУ виповнилось 54 роки, вона набула більше 25 років страхового статусу.
З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивачу статус учасника бойових дій надано у 2017 році відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач є військовозобов`язаною (дата ВЛК 15.02.2022), брала участь в АТО в якості диспетчера 96 професійної пожежної частини 7 державного пожежно-рятувального загону (м. Курахове) ГУ ДСНС у Донецькій області.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі – Закон № 3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону № 3551-XII, учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
На час надання позивачці статусу учасника бойових дій діяла наступна редакція пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: «учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» від 22 травня 2018 року № 2443-VIII який набрав чинності 25 липня 2018 року у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в абзаці першому пункту 19 статті 6 слова «та працівники» і «працівники» виключено.
Водночас, згідно Витягу з протоколу засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17 червня 2016 року № 11, позивачу надано статус учасника бойових дій саме як працівнику ДСНС України.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 263/14242/17, правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Так, у частині дев`ятій статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» містяться визначення категорій громадян України щодо військового обов`язку, відповідно до яких:
- військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу;
- військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
- резервісти - це особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно письмових пояснень, наданих Головним управлінням ДСНС України у Донецькій області, позивач не проходила службу цивільного захисту в Головному управлінні, згідно укладеного контракту про проходження служби цивільного захисту в порядку, передбаченому Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11 липня 2013 р. № 593, та станом на 17.06.2016 перебувала на посаді радіотелефоніста саме як працівник, згідно Кодексу законів про працю України, тому станом на 17.06.2016 позивач не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаної.
Відтак, на час надання статусу учасника бойових дій, позивач не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного, а тому на неї не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком, згідно із пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 360/2417/21.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи аналіз правомірності рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу на підставі ч. 4 ст. 115 Закону №1058-IV в контексті приписів ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем відповідно до приписів чинного законодавства.
Ураховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.
Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 13486010, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 25.02.2025 року № 054450002581; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 17.02.2025 року.
Повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя О.М. Кониченко