ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/277/26 Справа № 213/4936/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хмельова С. М. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Сторчеуса Г.М., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Інгулецького районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 13 вересня 2025 року о 23:36 год. по пр.Південний, 15 в Інгулецькому районі м. Кривий Ріг керував транспортним засобом КІА СЕRATO, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки технічного приладу газоаналізатору Аlkotest Drager 6820, прилад АRHК-0124. Результат тесту №1291 склав 2,33 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, пройти огляд в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказане рішення захисником Сторчеусом Г.М. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Робітниками поліції не було зазначено в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_2 . Також, сторона захисту наполягає, що ОСОБА_2 , не погодився з результатами огляду та наполягав на медичному огляді в закладі охорони здоров`я. . 

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт проходження огляду на стан сп`яніння.
Так, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, квитанція Alcotest 6820, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд до медичного закладу, відеозапис з бодікамер.
Згідно до тесту газоаналізатора Alcotest 6820, водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «2,33 % проміле». 
ОСОБА_2 після продуття алкотестера, був не згоден з його результатами але і від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. Всі його дії були зафіксовані на бодікамери робітників поліції.
Таким чином, поліцейськими в повному обсязі виконано вимоги ст. 266 КУпАП.
Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Отриманий відеозапис у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання сторони захисту на помилки в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а саме керування транспортним засобом «в стані алкогольного сп`яніння», а не «з ознаками алкогольного сп`яніння», з огляду на наступне.
Згідно встановлених обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та враховуючи, що він не був згоден з результатами огляду та відмовився від проходження огляду в медичному закладі, не свідчить, про те що робітниками поліції порушені вимоги ст. 266 КУпАП.

Слід наголосити, що відповідно до відеоматеріалів долучених до справи ОСОБА_1 були роз`ясненні права передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України робітниками поліції при складені протоколу.

Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та правильно оцінено кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність. 

Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Сукупність доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а ПДР України.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи доводять вину ОСОБА_2 , а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, то підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сторчеуса Г.М. без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя