Справа № 758/12517/24

Провадження № 2/756/253/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
(заочне)
09 січня 2026 року          місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді - Примак-Березовської О.С.,
за участі секретаря - Донеска А.Є..

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача 

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, що утворилася внаслідок невиконання зобов`язання за умовами договору № 732568483 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (далі - Боржник) про надання фінансового кредиту на суму 20 000 грн.
В обґрунтування вимог зазначив, що між ТОВ «Юніт капітал» (далі - ТОВ «Юніт капітал»; Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (далі - Клієнтами) укладено договори факторингу від 28 листопада 2018 року, 5 серпня 2020 року, 30 жовтня 2023 року та 4 вересня 2024 року, відповідно до яких позивач отримав право грошової вимоги до відповідача. 

ІІ. Процесуальні дії у справі 

Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. При цьому в позові представник позивача зазначив, що у разі своєї неявки не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, а у разі неявки відповідача не проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою суду, яка направлялась у встановленому порядку сторонам, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву та будь-яких інших клопотань чи заяв по суті справи.
На підставі частини 5 статті 279 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без участі сторін та ухвалити заочне рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 

Оцінюючи правову природу предмета спору, усі належні та допустимі докази, які містяться у матеріалах справи, з огляду на вимоги законодавства та усталену судову практику у подібній категорії спорів, суд не вбачає підстав для задоволення позову з огляду на таке.  
Судом встановлено, 10 жовтня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 732568483 на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 21-37).
За умовами Договору сума кредиту становить 20 000 грн.
Пунктом 2.3 Договору передбачено, що на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 21 жовтня 2022 року, а саме протягом 1 (одного) дня від дати отримання першого Траншу Позичальником.
Пунктом 7.2 Договору визначено, що основна сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з обставин, зокрема, закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому пунктом 11.1 Договору.
Пунктом 11.1 Договору визнано строк дії договору, зокрема, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Пунктом 8.2 Договору передбачено, що розмір процентних ставок, визначених пунктом 1.4 цього Договору є фіксованим та не може бути змінено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пунктами 8.3, 8,4 Договору передбачено, що нарахування процентної ставки здійснюється за кожен день користування кредитом у межах строку кредиту. Процентна ставка у межах дисконтного періоду становить 2,10 % від суми кредиту за кожен день користування (766,50 % річних). Процентна ставка після закінчення дисконтного періоду - 2,98% від суми кредиту за кожен день користування (1087,70 % річних). 
Відповідно до пункту 3.1 Договору позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) у межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 1 день від дати отримання Позичальником першого Траншу. 
Встановлений у пункті 3.1 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількісь продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. При цього Сторони узгоджують, що у випадку,, якщо дата ініціації продовження Дисконтного періоду більша за поточну дату закінчення Дисконтного періоду з врахування усіх попередніх продовжень такого, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів (пункт 3.2 Договору). 
Згідно з пунктом 3.3 Договору для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 1 день Дисконтного періоду проценти у розмірі 210 грн 00 коп. про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет.
Пункт 3.4 Договору продовження строку не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Оскільки Пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору.
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 9 листопада 2023 року та розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 не здійснювала жодних дії для погашення суми заборгованості, а отже Пролонгацію Дисконтного періоду Позичальник не укладала.
Пунктом 1.1.24 Договору визначено, що пільговий період - додаткові три календарних дні після спливу Дисконтного періоду, протягом який Кредитодавець приймає виконання Позичальником грошових зобов`язань, як належне виконання, у випадку надходження від Позичальника платежу у розмірі передбаченому Договором.
Таким чином, з урахуванням всіх умов Договору, остаточна дата повернення суми кредиту та нарахованих процентів за його користування - 24 жовтня 2022 року.
Кредитний договір підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Факт перерахування коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 підтверджується платіжним дорученням №f6b1b734-bb9a-4565-ab65-9e5ed4d11794 від 20 жовтня 2022 року.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (зі змінами, передбаченими Додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 віл 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року та № 32 від 31 грудня 2023 року), у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 

Згідно з даними Витягу з Реєстру боржників № 204 від 22 листопада 2022 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 732568483, у сумі 39 282 грн. 
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Згідно з пунктом 5.3.3 вказаного Договору, Фактор має право відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Згідно з даними Витягу з Реєстру боржників № 1 від 30 жовтня 2023 року до Договору факторингу №30/1023-01, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги за договором кредиту № 732568483, у сумі 91 134 грн.
4 вересня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 0409/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Згідно з пунктом 1.6 вказаного Договору, Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, у тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.
Згідно з даними Витягу з Реєстру боржників від 4 вересня 2024 року до Договору факторингу №0409/24, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги за договором кредиту № 732568483, у сумі 91 134 грн.
Однак, як убачається з розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сума боргу станом на 22 листопада 2022 року становить 39 282 грн, а з розрахунку зробленого ТОВ «Таліон плюс» убачається додаткове нарахування Фактором процентів, внаслідок чого сума заборгованості збільшилася до 91 134 грн. 
Також встановлено, що договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не містить пункту, який передбачає право Фактора нараховувати додаткові проценти до відступленої суми заборгованості.

ІV. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 4 цієї Статті передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з вимогами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. 
Статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вимогами статті 1055 ЦК України передбачено, що договір кредиту укладаються у письмовій формі, якщо позикодавець є юридична особа. При цьому абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтею 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.  
Стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (далі - Положення) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
При цьому, згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїх постановах із подібних правовідносин виснував, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від у справі № 554/4300/16-ц, № 381/1647/21, №298/825/15-ц тощо).
Враховуючи викладене, суд зауважує, що саме виписка з особового рахунку клієнта банку є документом, який може засвідчити надходження грошових коштів на відповідний банківський рахунок відповідача. 
Крім того, відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.
Порядок надання такого права та видача ліцензії визначаються Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Положенням про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 24 грудня 2021 року № 153 (чинному на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,3 а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється».
Таким чином, у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та пеню після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Як убачається з матеріалів справи, первісним кредитором нараховано проценти за користування кредитом починаючи з дня укладення такого договору - 20 жовтня 2022 року по дату укладення договору факторингу №28/1118-01 - 22 листопада 2022 року. Однак, враховуючи пункти 7.2, 11.1, 8.3, 1.1.24, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 8.3, 8.4 Договору, ОСОБА_1 необхідно сплатити проценти за користування кредитом за таким розрахунком: з 20 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року - у розмірі 210 грн, з 22 жовтня 2022 року по 24 жовтня 2022 року (включно) - за процентною ставкою 2,98% (тобто 596 грн) - у розмірі 1788 грн. Отже, стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості у розмірі 21 998 грн.
Нарахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» процентів з 24 жовтня 2022 року по 22 листопада 2022 року є неправомірним, оскільки порушує істотні умови кредитного договору №732568483.
Подальше нарахування відсотків фактором ТОВ «Таліон плюс» за період з 22 листопада 2022 року (дати укладення договору факторингу) по 30 жовтня 2023 року у сумі 71 134 грн є порушенням чинного законодавства та умов договору, а тому не може бути стягнена з відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд вважає доведеною наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 732568483 і презюмує його дійсність на підставі вимог статті 204 та частини 2 статті 1081 ЦК України. 
При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів погашення відповідачем заборгованості перед кредитором та/або Фактором, що порушує право останнього.
Враховуючи неправомірність нарахування відсотків позивачем після закінчення строку дії такого договору та укладення договорів факторингу № 28/1118-01, № 30/1023-01 та № 0409/24, суд зауважує, що стягненню з відповідача за кредитним договором №732568483 підлягає сума у розмірі 21 998 грн. 
Отже, порушене право грошової вимоги за договором факторингу, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» № 0409/24 на суму 21 998 грн, підлягає захисту.
Враховуючи зазначені вимоги чинного законодавства та керуючись завданнями і основними засадами цивільного судочинства, у тому числі щодо змагальності сторін, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. 
Спростувань таким доказам відповідач суду не надав і таких не встановлено судом, а тому позов підлягає задоволенню частково.
У зв`язку з чим, згідно з вимогами статей 141, 142 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн. 
Крім того, враховуючи те, що позивач надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро та підтвердив здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги, керуючись вимогами частини 3 статті 137 ЦПК України, суд вважає необхідним також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Вирішуючи питання співмірності таких витрат, суд враховує вимоги частини 4 статті 137 ЦПК України та правий висновок, викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц.
Таким чином, всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 211,20 грн судових витрат. 
На підставі викладеного, статті 18 Закону України «Про споживче кредитування», статей 3, 11, 12, 14, 15, 16, 204, 207, 509, 510, 516, 526, 610-612, 625, 627-629, 638, 1046-1048, 1050, 1054, 1055, 1069, 1077-1081 ЦК України та керуючись статтями 2, 10-13, 76-82, 141-142, 259, 263-265, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суддя -
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість у сумі 21 998 (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 00 коп. та 4 211 (чотири тисячі двісті одинадцять) грн 20 коп. судових витрат.
В іншій частині позову відмовити.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ - 43541163, адреса місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10)
Відповідач:  ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 )
Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення складено 9 січня 2026 року.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА