Номер провадження: 33/813/451/26
Справа № 496/5776/25 
Головуючий у першій інстанції Портна О. П. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Достаєвського Д.М. на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 06.11.2025 року, щодо: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

Постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення: за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.; за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.; за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП ОСОБА_1 призначене остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Одночасно, постановою суду стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Достаєвський Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Захисник вказує про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. 
Вивчивши доводи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали судової справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке. 
Згідно положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як убачається з матеріалів судової справи оскаржена постанова винесена судом першої інстанції 06.11.2025 року. 
Відповідно до оскарженої постанови, розгляд справи відбувся за участю захисника Достаєвського Д.М., однак за відсутності ОСОБА_1 , який у судове засідання не з`явився.
Оскільки, захисник Достаєвський Д.М. приймав участь у розгляді справи, то йому достеменно було відомо про винесену судом постанову.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що в межах строку на апеляційне оскарження захисник до місцевого суду із заявами, клопотаннями про видачу йому копії постанови не звертався. 
Враховуючи, що оскаржену постанову судом винесено 06.11.2025 року за участю захисника, строк на апеляційне оскарження постанови для нього спливав 16.11.2025 року, що є вихідним днем, тому останнім днем подання апеляційної скарги є наступний робочий день - 17.11.2025 року. 
Таким чином, постанова місцевого суду набрала законної сили 18.11.2025 року. 
Натомість, лише 17.12.2025 року захисник звернувся до місцевого суду з заявою про отримання копії постанови та того ж дня отримав її (а.с.61). 
Апеляційна скарга подана захисником Достаєвським Д.М. до місцевого суду 12.01.2026 року.
Апеляційний суд звертає увагу, що навіть якщо б відраховувався строк для оскарження постанови суду від дати отримання її копії, а саме 17.12.2025 року, то строк на апеляційне оскарження постанови все одно спливав би 27.12.2025 року, що є вихідним днем, тобто останнім днем подання апеляційної скарги була б дата - 29.12.2025 року (перший робочий день). 
Проте, навіть при такому способі обчислення строку на подачу апеляційної скарги на постанову місцевого суду, захисником вказаний строк також пропущено, оскільки апеляційну скаргу подано до суду лише 12.01.2026 року. 
Апеляційний суд звертає увагу, що обґрунтовуючи підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що постанова суду була зареєстрована в ЄДРСР 24.11.2025 року, загальний доступ до неї надано 25.11.2025 року, повний текст постанови захисник отримав у грудні 2025 року, а для оскарження постанови необхідно було ознайомитися із мотивувальною частиною постанови суду. 
Однак суд критично відноситься до вказаних доводів захисника про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки дата реєстрації постанови в ЄДРСР та дата надання до неї загального доступу не впливають на обчислення строку подання захисником апеляційної скарги на постанову суду. 
Посилання захисника на отримання копії постанови у грудні 2025 року (відповідно до розписки дата отримання постанови 17.12.2025 року) та необхідність часу для ознайомлення із мотивувальною частиною постанови суду, апеляційний суд також не визнає поважними причинами пропуску строку на оскарження, оскільки ознайомлення захисника з мотивувальною частиною постанови, загальний обсяг якої складає шість аркушів, становив 27 днів (з 17.12.2025 року до 12.01.2026 року), що вочевидь не свідчить про вжиття дієвих заходів направлених на оскарження судового рішення. 
Інших доказів, які свідчать про існування у захисника поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та які могли бути підставою для його поновлення, захисником не надано та в матеріалах справи відсутні.
Апеляційний суд звертає увагу, що під поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Враховуючи встановлені обставини апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника Достаєвського Д.М. про існування у нього поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тому клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.
Водночас суд звертає увагу сторони захисту, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду з апеляційною скаргою в порядку визначеному законом. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив:

Відмовити захиснику Достаєвському Д.М. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 06.11.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційну скаргу захисника Достаєвського Д.М. – повернути апелянту разом із апеляційною скаргою та доданими до неї документами. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський