Єдиний унікальний номер: 379/1292/25 
Провадження № 2/379/524/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року    м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
з участю секретаря судового засідання Корженко О.В.,
представника позивачів - адвоката Соколовського В.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
 
УСТАНОВИВ:

Представник позивачів 23.07.2025 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із даною позовною заявою, в якій просить суд:
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 101 714,50 (сто одна тисяча сімсот чотирнадцять гривень) 50 копійок - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті ДТП, яке мало місце 22.05.2025;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати.

Обґрунтування позиції позивача
Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 22.05.2025 приблизно о 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація Республіки Польща) рухаючись по вул. Кошова здійснив виїзд на перехрестя з вул. Шалімова в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району Київської області, де не надав перевагу в русі автомобілю марки «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження та спричинення матеріальних збитків. 02.06.2025 Києво-Святошинський районний суд Київської області виніс постанову у справі про адміністративні правопорушення № 369/9368/25 за ст. 124 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 338782 від 22.05.2025, складеним відносно ОСОБА_3 , відповідно до якої останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню (додаток: копія постанови суду). Транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», номерний знак НОМЕР_1 , WIN НОМЕР_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 (додаток: копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу). 
Відповідно до висновку експерта № 160/25 від 14.07.2025, за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу установлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», держ. № НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталась 22.05.2025 року, станом на дату ДТП становить 1 214 484, 85 грн, вартість матеріального збитку становить 537 732,20 грн, вартість утилізації автомобіля становить 194 267,70 грн.
На час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу № 228324755. Ліміт відповідальності за полісом № 228324755 за шкоду завдану майну становить 250 000 гривень. 14.07.2025 страховиком за страховим випадком здійснено страхову виплату у зв`язку з знищенням транспортного засобу позивача в порядку ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 250 000 грн.
Станом на дату звернення з даним позовом до суду залишається невідшкодованою сума у розмірі 101 714,50 грн, яка розраховується наступним чином від вартості автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», р.н. НОМЕР_1 станом на моменту ДПТ у сумі 537 732,20 грн віднімається сума страхового відшкодування за страховим випадком, яка становить 250 000 грн та віднімається вартість пошкодженого транспортного засобу у пошкодженому вигляді - вартість утилізації автомобіля в пошкодженому внаслідок ДТП, яка сталася 22.05.2025, у вигляді станом на дату проведення дослідження становить 194 267,70 грн (537 732,20 - 250 000,00 - 194 267,70 = 93 464,50 + 8 250). До вказаної суми додано витрати на евакуацію транспортного засобу від місця ДТП до місця тимчасового зберігання, що становить 8 250 грн, які сплачені на рахунок ФОП ОСОБА_4 на підставі акту надання послуг евакуатора № 211е від 23.05.2025 р. (копія акту та товарного чека додається). Відтак обґрунтована позовна вимога майнового характеру становить 101 714,50 гривень. 
Крім того, стверджує, що внаслідок винних та неправомірних дій ОСОБА_3 , позивачці було заподіяно моральну шкоду, яка оцінюється у 50 000,00 грн. Моральні страждання проявилися в негативному психологічному переживанні ОСОБА_1 , які виразились у душевному болі та депресії внаслідок пошкодження майна. Автомобіль на даний час є фізично знищеним та не підлягає ремонту. Від моменту придбання до моменту дорожньо-транспортної пригоди позивач не встигла насолодитися можливістю керування власним транспортним засобом. В один момент, з вини відповідача, автомобіль позивача було приведено до стану, який не дає можливості його подальшого використання за цільовим призначенням. На тривалий час, через відсутність власного транспортного засобу, погіршилися можливості підтримання мобільності пересування по особистим і робочим справам. Душевних страждань завдає також і той факт, що відповідач розуміючи наслідки вчиненого ним правопорушення жодним чином не намагається їх виправити, не приніс свої вибачення у зв`язку з спричиненням матеріальної та моральної шкоди, він просто самоусунувся, що тягне за собою необхідність нераціонального використання свого часу на юридичні засоби поновлення порушених прав.
Крім того, в результаті ДТП, яке відбулося 22.05.2025 моральної шкоди було завдано водію автомобіля ОСОБА_2 , так як неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача позивачу-2 завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. У момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Розмір відшкодування моральної шкоди завданої позивачу-2 діями відповідача оцінюється у сумі 30 000,00 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
Крім того, позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачі понесли і яку очікує понести у зв`язку з розглядом справи: судовий збір 2906,88 (968,96грн х 3); витрати на проведення транспортно-трасологічної експертизи автомобіля - 10 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно складуть 38 000,00 грн, які включатимуть гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Проте, 17.12.2025 Представник відповідача - адвокат Поліщук Р.А. подав письмові пояснення, згідно яких, вважає заявлений позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В частині матеріальної шкоди позивачами не доведено належним чином реальний розмір збитків, що підлягають відшкодуванню. Поданий до матеріалів справи експертний висновок містить суперечливі показники вартості транспортного засобу, вартості відновлювального ремонту та залишкової вартості автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди. Розрахунок суми, яку позивачі просять стягнути з відповідача є вибірковим, арифметично та логічно неузгодженим, а тому не може бути покладений а основу судового рішення. Крім того, позивачами не доведено, що вони вичерпали механізм страхового відшкодування або що страховиком неправомірно відмовлено у виплаті чи зменшено її розмір. За відсутності таких доказів, покладення на відповідача обов`язку з відшкодування різниці між заявленою сумою шкоди та страховою виплатою, є передчасним. На його думку, витрати на евакуацію транспортного засобу та проведення експертного дослідження не доведені як необхідні та неминучі витрати, без яких відновлення порушеного права було б неможливим. Такі витрати здійснені за ініціативою позивачі, без підтвердження їх об`єктивної необхідності та без доказів неможливості включення їх до страхового відшкодування, у зв`язку з чим вони не можуть бути віднесені до складу матеріальної шкоди.
В частині вимог про відшкодування моральної шкоди, позивачами не доведено наявність реальних моральних або фізичних страждань, їх тривалості, інтенсивності та впливу на спосіб життя. Подані медичні документи підтверджують лише легкі тілесні ушкодження без негативних довгострокових наслідків для здоров`я, працездатності чи психоемоційного стану. Відсутні докази повторних звернень за медичною допомогою, проходження психологічного чи психіатричного лікування, прийому медикаментів або обмежень у повсякденному житті, що виключає можливість встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими моральними стражданнями.
Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та стверджуваними позивачами моральними наслідками. Сам по собі факт отримання легких тілесних ушкоджень не є безумовною підставою для висновку про завдання моральної шкоди, якщо не доведено, що такі ушкодження спричинили тривалі фізичні або душевні страждання. Вважає, що заявлена позивачами сума моральної шкоди у загальному розмірі 80 000,00 грн, не підтверджена жодним розрахунком, економічним або фактичним обґрунтуванням та має виключно декларативний характер.
Також зазначає, що позивачами у позовній заяві зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно складуть 38 000,00 грн та включатимуть гонорар адвоката за представництво інтересів у суді, іншу професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, а також вартість послуг помічника адвоката. Водночас станом на момент подання позовної заяви позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу фактичного понесення зазначених витрат. У матеріалах справи відсутні договір про надання професійної правничої допомоги з визначеним розміром гонорару, акти приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи або інші докази, які б підтверджували сплату позивачами коштів у заявленому розмірі. Заявлений орієнтовний розмір витрат у сумі 38 000,00 грн не є співмірним характеру та складності даної справи, обсягу фактично необхідних процесуальних дій та не відповідає принципам розумності і пропорційності судових витрат. 
В зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, зменшити розмір заявленої до стягнення матеріальної шкоди до мінімально обґрунтованого розміру, відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди, відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу як таких, що не доведені належними та допустимими доказами.

Процесуальній дії у справі
30.07.2025 судом, з відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.
Ухвалою суду від 30.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.08.2025.
Ухвалою суду від 22.08.2025 задоволено клопотання представника позивачів - адвоката Соколовського Валерія Леонідовича про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 25.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 26.09.2025.
Протокольною ухвалою суду від 26.09.2025 відкладено розгляд справи до 22.10.2025 за клопотанням представника відповідача.
22.10.2025 судове засідання знято з розгляду, у зв`язку з припиненням електропостачання до приміщення суду, призначено судове засідання на 10.11.2025.
Ухвалою суду від 10.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Поліщука Р.А. про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», постановлено витребувати від приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» докази обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, докази здійснення страхової виплати потерпілому. У судовому засідання оголошено перерву до 17.12.2025.
Відповідно до наказу голови суду від 07.11.2025 № 25-В, головуючий суддя Зінкін В.І. з 24.11.2025 по 10.12.2025 перебував у щорічній відпустці. 

Позивачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно. 
У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Соколовський В.Л. позовну заяву підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі. Крім того, до закінчення судових дебатів, заявив про надання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений. 
Представник відповідача адвокат Поліщук Р.А. у судове засідання не з`явився. У поданих письмових поясненнях, представник відповідача - адвокат Поліщук Р.А., просить судове засідання провести за його відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Постановою Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 02.06.2025 ЄУН 369/9368/25 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.28).
Вказаною постановою встановлено, що 22.05.2025 близько 18 год 30 хв у с. Софіївська Борщагівка, вул. Шалімова, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_2 , на регульованому перехресті з вул. Шалімова, не надав перевагу в русі транспортному засобу «VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, комерційний опис GOLF VARIANT, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.25).
17.06.2025 позивачка ОСОБА_1 та ФОП, судовий експерт Коваль І.М. уклали договір про надання експертних послуг (а.с.29-30).
17.06.2025 судовим експертом Коваль І.М. на адресу відповідача було направлено повідомлення про проведення огляду автомобіля VOLKSWAGEN GOLF реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.92-94).
Відповідно до висновку експерта № 160/25 за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 14.07.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталася 22.05.2025, станом на дату ДТП становить 1 214 484,85 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталася 22.05.2025, станом на дату ДТП, становить 537 732,20 грн. Вартість утилізації автомобіля VOLKSWAGEN GOLF VARIANT реєстраційний номер НОМЕР_1 у пошкодженому внаслідок ДТП, яка сталася 22.05.2025, вигляді станом на дату проведення дослідження становить 194 267,70 грн (а.с.34-91).
23.05.2025 позивачкою було сплачено ФОП ОСОБА_4 послуги евакуатора, перевезення авто у сумі 8 250,00 грн (а.с.26-27), а 27.06.2025 сплачено ФОП ОСОБА_5 10 000,00 грн за проведення транспортно-товарознавчої експертизи (а.с.32-33).

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника транспортного засобу VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_2 (реєстрація транспортного засобу за межами України), були застраховані у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», поліс № 228324755 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.97-98, 201-203). 
11.07.2025 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснено позивачці страхову виплату у сумі 250 000,00 грн (а.с.200).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права
За частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша-четверта статті 12 ЦПК України).
За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Щодо стягнення майнової шкоди
Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин 22.05.2025).
Виходячи із положень ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.

У разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з: 1) пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи; 2) пошкодженням чи знищенням дороги, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; 3) пошкодженням чи знищенням іншого майна потерпілої особи, крім випадків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 30 цього Закону; 4) проведенням робіт, необхідних для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 5) пошкодженням транспортного засобу внаслідок його використання для доправлення потерпілої особи до закладу охорони здоров`я, у тому числі забрудненням салону такого транспортного засобу; 6) доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно.
Загальний розмір усіх здійснених страхових (регламентних) виплат у разі заподіяння шкоди майну потерпілої особи не може перевищувати розмір страхової суми за таку шкоду, встановленої цим Законом (ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума: 
матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України (ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 760/15471/15-ц зазначено, що принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», і останнє виплатило позивачці страхове відшкодування в межах ліміту полісу № 228324755 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в сумі 250 000,00 грн, однак вартість майнового збитку, завданого позивачці внаслідок ДТП з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, то із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Щодо розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу, суд виходить із наступного.
Позивачка просить стягнути на її користь з відповідача майнову шкоду у розмірі 101 714,50 грн. Як на доказ в підтвердження своїх позовних вимог та розміру спричиненої їй шкоди, позивачка посилається на висновок експерта № 160/25 за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 14.07.2025 та акт надання послуг евакуатора, товарний чек № 211е від 23.05.2025.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 7 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.
Вказаним вище вимогам закону висновок експерта № 160/25 від 14.07.2025 відповідає. Так, даний висновок підготовлено експертом ОСОБА_5 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта-автотехніка (стаж експертної роботи з 2023 року та кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця (стаж експертної роботи з 1996 року). 
У висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с.35).
Виходячи із положень статтей 76, 77 ЦПК України вказаний висновок є належним доказом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою в повному обсязі належними доказами доведено розмір спричиненої їй матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на її користь.
Суд вважає обґрунтованим розрахунок позивача щодо завданої майнової шкоди у розмірі 101 714,50 грн, що становить собою: 
різницю вартості автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», р.н. НОМЕР_1 станом на моменту ДПТ у сумі 537 732,20 грн, суми страхового відшкодування за страховим випадком, що становить 250 000,00 грн, вартості утилізації автомобіля в пошкодженому внаслідок ДТП, яка сталася 22.05.2025, вигляді станом на дату проведення дослідження, що становить 194 267,70 грн, + витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця тимчасового зберігання у сумі 8 250,00 грн.
За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної шкоди у розмірі 101 714,50 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення моральної шкоди
За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
За пунктом 5 цієї постанови згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

Представник позивачів зазначає, що моральні страждання проявилися в негативному психологічному переживанні позивачки ОСОБА_1 , які виразилися в душевному болі та депресії внаслідок пошкодження майна, автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», р.н. НОМЕР_1 є фізично знищеним та не підлягає ремонту. Від моменту його придбання до моменту дорожньо-транспортної пригоди, позивачка не встигла насолодитися можливістю керування власним транспортним засобом. На тривалий час, через відсутність власного транспортного засобу, погіршилися можливості підтримання мобільності пересування по особистим і робочим справам.
Крім того, вказує, що неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача, позивачу ОСОБА_2 , який був за кермом автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT» номерний знак НОМЕР_1 , завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки на спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту. Фактичне знищення автомобіля родини спричиняє додаткові незручності. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Розмір відшкодування моральної шкоди позивачці ОСОБА_1 представник позивачів оцінює у сумі 50 000,00 грн, а позивачу ОСОБА_2 у сумі 30 000,00 грн.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з вини відповідача позивачам завдано і моральної шкоди, яка виразилася як у фізичному болі позивача та емоційному стресі, так і у душевних переживаннях позивачів, у зв`язку із пошкодженням їх майна (автомобіля), через негативні емоції пов`язані із пошкодженням майна, неможливість його відновлення та подальшого використання, а також необхідність вжиття заходів для відшкодування заподіяної шкоди було порушено звичайний спосіб життя позивачів.
Керуючись вимогами розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивачки ОСОБА_1 20 000,00 грн, а на користь позивача ОСОБА_2 в сумі 10 000,00 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивачів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в загальному розмірі 101 714,50 грн, що включає в себе витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця тимчасового зберігання у сумі 8 250,00 грн, а також моральна шкода на користь позивачки ОСОБА_1 20 000,00 грн, а на користь позивача ОСОБА_2 в сумі 10 000,00 грн.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
В силу ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі:
968,96 грн за позовну вимогу про стягнення майнової шкоди у розмірі 101 714,50 грн (а.с.103);
968,96 грн за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн (а.с.63);
а також понесені витрати, пов`язані з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 10 000,00 грн (а.с.32).
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги майнового характеру у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути в повному обсязі понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн, а також витрати, пов`язані з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 10 000,00 грн.(оскільки проведення вказаної експертизи було для підтвердження майнової шкоди).
Крім того, враховуючи те, що позовну вимогу немайнового характеру задоволено частково на загальну суму 20 000,00 грн, що становить 40% від заявленої вимоги, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 387,58 грн (968,96х40%).
А всього з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1356,54 грн (968,96+387,58), а також витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 10 000,00 грн.

Позивачем ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн (а.с.102). 
Враховуючи те, що позовну вимогу немайнового характеру задоволено частково на загальну суму 10 000,00 грн, що становить 33,33% від заявленої вимоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 322,95 грн (968,96х33,33%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 23, 1166, 1167, 1194 ЦК України, статтями 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 137, 141, 223, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 101 714,50 (сто одна тисяча сімсот чотирнадцять гривень) 50 копійок - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF VARIANT», державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті ДТП, яке мало місце 22.05.2025.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок), судовий збір у розмірі 1356,54 грн (одна тисяча триста п`ятдесят шість гривень п`ятдесят чотири копійки). 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 322,95 (триста двадцять дві гривні дев`яносто п`ять копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено і підписано 02.01.2026.

Головуючий:	В.  І.  Зінкін