ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6555/25
23 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27.12.2024 №44/в про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у частині пункту 16, що стосується ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 , малолітньому ОСОБА_2 (в інтересах якого діє Мяковська Ю.І.) та малолітньому ОСОБА_3 (в інтересах якого діє Мяковська Ю.І.) одноразової грошової допомоги як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_6 , солдата військової частини НОМЕР_1 , загиблого внаслідок отриманих множинних вогнепальних поранень у зоні бойових дій, під час воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в розмірі 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивачів відповідачем протиправно відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) внаслідок загибелі чоловіка ОСОБА_1 - військовослужбовця ОСОБА_6 .
Так, листом Міністерства оборони України від 25.09.2024 повідомлено позивачку про те, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – Комісія), прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання (протокол № 6/д від 02.04.2024). Це рішення оскаржене у судовому порядку. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/7639/24 від 04.03.2025, яке набрало законної сили, позов задоволено та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяви від 15.09.2023 про призначення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 та прийняти відповідне рішення по суті поданих заяв.
Відповідач розглянув повторно заяву та направив з листом від 19.09.2025 витяг з протоколу засідання Комісії № 44/в від 27.12.2024 з рішенням про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї ОСОБА_7 .
Представник позивачки звертає увагу, що в межах розгляду справи № 500/7639/24, Міністерством оборони України в жодних поясненнях не зазначалася інформація про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 та прийняте рішення №44/в від 27.12.2024 про відмову в оформленні ОГД. Вважає, що Міністерство оборони України протиправно обмежує права позивачки, вчиняючи різного роду маніпулятивні дії, зловживаючи своїми повноваженнями, ігноруючи розумні строки, використовує підміну понять юридичної термінології та нормативно-правових актів, порушуючи вимоги юридичної техніки та правової логіки.
Також зазначає, що ОСОБА_6 проходив військову службу з 14.05.2022 у військовій частині НОМЕР_2 . За фактом загибелі та отримання поранень військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 було призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2023 № 104-АД службове розслідування. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 №228-АД «Про результати службового розслідування» встановлено, що причиною смерті військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , зокрема, солдата ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення старшим солдатом ОСОБА_8 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.03.2023 №89, військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації, солдата ОСОБА_6 , водія 3 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 , який перебував в оперативно-тактичному угрупуванні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув в результаті гострої крововтрати, пошкодження органів грудної та черевної порожнин, множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок, напад з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження, з 30.03.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .
У ході проведення службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 та під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до загибелі ОСОБА_6 напряму причетний військовослужбовець ОСОБА_8 , котрий застосовуючи вогнепальну зброю застрелив військовослужбовця ОСОБА_6 (12 вогнепальних поранень), військовослужбовця ОСОБА_9 (12 вогнепальних поранень), військовослужбовця ОСОБА_10 (8 вогнепальних поранень) та поранив військовослужбовця ОСОБА_11 (2 вогнепальних поранення). Після вчиненого, ОСОБА_8 втік у невідомому напрямку, згодом було виявлено його труп.
Довідкою про причину смерті № 68 від 08.02.2023 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_6 є множинні вогнепальні кульові порання тулуба та кінцівок.
На підставі матеріалів службового розслідування та інших документів 16 Регіональною військово-лікарською комісією відповідно до протоколу № 1377 від 29.06.2023 встановлено, що поранення (05.02.2023) солдата ОСОБА_6 , 1985 року народження, «Множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок. Гостра крововтрата. Пошкодження органів грудної та черевної порожнин. Напад з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження (в крові від трупа виявлено етиловий спирт у концентрації 3,28 проміле, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння)», порання одержане в результаті нещасного випадку і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби. 
Представник позивача ставить під сумнів правильність висновків щодо ступеня алкогольного сп`яніння, а також вважає, що вказані причини настання смерті спростовують факт нещасного випадку, та вказують на умисне насильницьке діяння з позбавлення його життя.
За своєю природою, ОГД у разі загибелі (смерті) військовослужбовців має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (дружину, дітей, батьків) після втрати близької людини. Зазначає, що позивачі мають законне право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, що передбачено статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) .
Представник позивачки вказує, що відповідач змінює позицію щодо обґрунтування відмови у призначені та виплаті ОГД позивачці, вказуючи: 1) ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що на думку відповідача, скасовує право на призначення та виплату ОГД членам сім`ї загиблого; 2) ОСОБА_6 спровокував ОСОБА_8 на його вбивство, вчинивши першочерговий конфлікт; 3) вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, внаслідок якого загинув ОСОБА_6 , згідно чинного законодавства не являється підставою для виплати ОГД членам сім`ї загиблого; 4) позивач не зверталася до відповідача для призначення та виплати ОГД, а надіслала заяву з пакетом документів до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що на думку представника відповідача, не є зверненням для призначення та виплати ОГД у визначеному законодавством порядку; 5) неможливість призначити та виплатити ОГД відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), оскільки ОСОБА_6 загинув внаслідок нещасного випадку, а не під час захисту Батьківщини. Позивач усі ці підстави відмови вважає необґрунтованими. 
На ОГД претендує дружина та двоє дітей, бо батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовилися від своїх часток ОГД, а тому загальний розмір ОГД розподіляється на 3 (три) рівні частки. 
Ухвалою суду від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Одночасно цією ухвалою суду залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ). 
У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що 05.02.2023 на місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , відповідно до акту проведення службового розслідування за фактом загибелі та отримання поранень військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , стався наступний випадок: близько 16:00 05.02.2023 військовослужбовці (солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_8 , старший солдат ОСОБА_11 ) розпивали алкогольні напої. Внаслідок чого виник особистісний конфлікт між старший солдатом ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, старший солдат ОСОБА_8 близько 17:00 пішов до місця свого тимчасового проживання, взяв автомат АК-74 № НОМЕР_3 (з магазином заповненим набоями 5,45 мм), що був закріплений за солдатом ОСОБА_12 та повернувся до будинку, де відпочивали вище перераховані військовослужбовці, які розпивали алкогольні напої. Зайшовши до будинку старший солдат ОСОБА_8 відкрив вогонь по військовослужбовцям і саме по солдату ОСОБА_6 , внаслідок чого військовослужбовець загинув.
Причиною смерті солдата ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення старшим солдатом ОСОБА_8 .
З результатів службового розслідування виявлено вживання алкогольних напоїв солдатом ОСОБА_6 , що підтверджується висновком експерта №64 «При судово-токсикологічному дослідженні крові від його трупа виявлений спирт етиловий у концентрації у крові 3,28 %, що свідчить про те, що на момент смерті він знаходився в стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеня». 
За результатами розгляду заяви позивачки від 15.09.2023, поданої до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо призначення ОГД, Комісією прийнято рішення 02.04.2024 про повернення документів на доопрацювання. На таке рішення Комісії вплинули факти з акту проведення службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим Комісія стверджує, що причиною смерті ОСОБА_6 став особистий конфлікт між військовослужбовцями у стані алкогольного сп`яніння в районі виконання бойового завдання. Далі рішенням Комісії від 27.12.2024 №44/В (пункт 16) відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_6 . Відповідно до акта службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2023 №526 смерть ОСОБА_6 настала в місці відпочинку за місцем тимчасової дислокації. Даний нещасний випадок стався внаслідок міжособистісного конфлікту, який стався під час вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями. Згідно з висновком експерта Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи Покровського відділення судово-медичної експертизи від 24.02.2023 № 64 під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,28 %о.
З посиланням на положення статті 16 Закону №2011-XII та Постанову №168, представник відповідача вважає, що члени сім`ї загиблого ОСОБА_6 не мають право на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки загиблий перебував в стані алкогольного сп`яніння, загибель військовослужбовця сталася під час проходження військової служби та не пов`язана з виконання обов`язків військової служби з захистом Батьківщини та/або безпосередньою участю у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України. 
Ще відзив містить такі спростування позовних вимог.
Чинним законодавством не передбачено виплату ОГД членам сім`ї загиблого військовослужбовця внаслідок вчинення кримінального правопорушення іншим військовослужбовцем.
У справі відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_6 загинув під час безпосередньої участі у бойових діях або діях, які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.
Виплата збільшеного до 15 000 000 грн розміру одноразової допомоги згідно з пунктом 2 Постанови №168 передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках: у разі загибелі військовослужбовця; у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Положенням абзацу шостого пункту 2 Постанови № 168 передбачено низку умов для виплати такої одноразової грошової допомоги, а саме: наслідкова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), яке спричинило смерть особи; часова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) саме в період воєнного стану; функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; територіальна умова - перебування безпосередньо в районах ведення (здійснення) зазначених у пункті 3 дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора; функціонально-часова - отримання поранення у період здійснення зазначених у пункті 3 дій; наслідково-часова умова - настання смерті особи не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Представник відповідача посилається на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 18.11.2024 у справі № 240/1743/24, про те, що з огляду на зміст приписів пунктів 1 та 2 Постанови № 168, загибель військовослужбовця Збройних Сил в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі. Така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом шостим пункту 2 цієї постанови для виплати ОГД сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї Постанови № 168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
Розмір допомоги згідно Постанови №168 в сумі 15 000 000 гривень передбачений лише на період дії воєнного стану та у чітко визначених випадках, а саме для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, отриманого під час захисту Батьківщини.
Ще представник відповідача зазначає, що позовні вимоги є передчасними, бо позивачка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю солдата ОСОБА_6 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, проте до суду звернулася стосовно оскарження рішення відповідача щодо відмови виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю ОСОБА_6 відповідно до Постанови №168, тобто Міністерство оборони України відмовило у здійсненні призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови №975, а не Постанови №168.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 направив до суду заяву, у якій зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві представника Міністерства оборони України, та просить відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у повному обсязі.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає про порушення строку подання відзиву на позов відповідачем.
Також представник позивачки вказує, що незгідна з позицією представника відповідача щодо трактування обставин загибелі ОСОБА_6 . Ні матеріалами службового розслідування від 07.03.2023, ні матеріалами досудового розслідування не встановлено та не підтверджено факт нанесення ОСОБА_6 будь-якого удару ОСОБА_8 , який ще і міг призвести до легких тілесних ушкоджень. Також не враховано відомості з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.02.2023, а зміст постанови про закриття кримінального провадження від 27.04.2023 у кримінальному провадженні №12023052420000081 вказує на відсутність факту конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , який став би передумовою для вчинення останнім вбивства ОСОБА_6 або вчинення будь-яких інших дій ОСОБА_6 , незалежно від перебування у стані алкогольного сп`яніння, що напряму слугували причиною його загибелі.
Протиправна позиція Міністерства оборони України полягає у безпідставному приписувані ОСОБА_6 провокування та вчинення першочергового конфлікту з ОСОБА_8 , який став передумовою для подальшого акту ОСОБА_8 , а також перебування у стані алкогольного сп`яніння, що є підставою для відмови у призначення та виплаті ОГД позивачам. 
Представник позивача наполягає на тому, що члени сім`ї ОСОБА_6 мають право на призначення та виплату ОГД у порядку, визначеному абзацом першим пункту 2 Постанови № 168.
Як у позові, так і у відповіді на відзив представник позивачки зазначає, що у відповідності до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (у редакції від 27.01.2023) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасового окупованих Російською Федерацію», Краматорський район та Лиманський район Донецької області віднесений до території, на яких ведуться (велися) бойові дії; а згідно з відомостями з довідки військової частини НОМЕР_2 від 13.04.2023 №653, виданої солдату ОСОБА_6 , він проходив службу у військовій частина НОМЕР_2 та приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 14.05.2022 по 29.08.2022; з 09.09.2022 по 14.11.2022; з 17.11.2022 по 21.11.2022; з 23.11.2022 по 05.02.2023 (дата загибелі).
Станом на 05.02.2023 АДРЕСА_1 (місце дислокації) відноситься до території, на якій ведуться (велися) бойові дії, а керівництво військової частини НОМЕР_2 підтверджує факт безпосередньої участі у бойових діях ОСОБА_6 , пов`язаних із захистом Батьківщини, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що охоплює дату загибелі, яка настала внаслідок множинних вогнепальних кульових поранень (12 шт) тулуба та кінцівок через напад з ручною вогнепальною зброєю, що вже кваліфікує смерть ОСОБА_6 як загибель. За таких обставин наполягає на тому, що позивачка має право на ОГД.

Стосовно зауваження представника позивачки про недотримання відповідачем строку на подання відзиву на позовну заяву, то суд зазначає таке.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 24.11.2025 відповідач отримав через електронний кабінет 24.11.2025. Цією ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, тобто такий строк сплинув 09.12.2025. Натомість відзив на позовну заяву Міністерством оборони України зареєстрований у системі «Електронний суд» 12.12.2025, а до суду надійшов 15.12.2025, тобто з пропуском строку для його подання без клопотання про поновлення (продовження) такого строку.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 
Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.
Отже, питання продовження процесуального строку може розглядатися з ініціативи суду.
У цій справі відповідач протягом строку, встановленого судом для подання відзиву на позов, відзиву не подав, проте, зважаючи на те, що з`ясування позиції відповідача є суттєвим для обставин цієї справи, а також враховуючи, що позивач скористалася своїм процесуальним правом і подала відповідь на відзив, та з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність продовжити відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву до 15.12.2025.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Позивачка ОСОБА_13 є дружиною померлого військовослужбовця ОСОБА_6 , про що 01.10.2013 укладено шлюб, а Заводською селищною радою Чортківського району Тернопільської області складено та зареєстровано відповідний актовий запис за № 18 від 01.10.2013 (а.с.19).
За період спільного проживання від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилися сини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.21-22)
ОСОБА_6 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) з 14.05.2022 на посаді водія автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , з 20.01.2023 – на посаді водія 3 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 (а.с.25. 26).
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у селі Новоселівка Краматорського району Донецької області, про що 13.02.2023 Чортківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внесено відповідний актовий запис №73(а.с.24). 
Згідно з відомостями лікарського свідоцтва про смерть № 68, виданого 08.02.2023 Покровським відділенням судово-медичної експертизи ДОЗ КВОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи», ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у н.п. Новоселівка, Лиманської ОТГ, Краматорського р-ну, Донецької області. Смерть настала за місцем дислокації, внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження, причина смерті встановлена судово-медичним експертом, безпосередня причина смерті – гостра крововтрата, пошкодження органів грудної та черевної порожнини, множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок, пошкодження органів грудної та черевної порожнин, (а.с.58).
Довідкою про причину смерті № 68 від 08.02.2023 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_6 є множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок (а.с.59).
За змістом витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.03.2023 №89 військовослужбовця військової служби за призовом по мобілізації солдата ОСОБА_6 , водія 3 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 , який перебував у оперативно-тактичному угрупуванні " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув в результаті гострої крововтрати, пошкодження органів грудної та черевної порожнин, множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок, напад з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження, з 30.03.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (а.с.31).
ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено ОСОБА_1 повідомлення від 08.02.2023 №2113 про смерть чоловіка (а.с.64).
Відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1377 від 29.06.2023 встановлено, що поранення (05.02.2023) солдата ОСОБА_6 , 1985 року народження «Множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок. Гостра крововтрата. Пошкодження органів грудної та черевної порожнин. Напад з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження (в крові від трупа виявлено етиловий спирт у концентрації 3,28 проміле, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння)», яке на підставі військово-облікових документів, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.03.2023 №89, матеріалів службового розслідування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №104АД від 05.02.2023), сповіщення №278/1 від 08.02.2023 військової частини НОМЕР_1 , лікарського свідоцтва про смерть № 68, виданого 08.02.2023 Покровським відділенням судово-медичної експертизи ДОЗ КВОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» та свідоцтва про смерть від 13.02.2023, виданого Чортківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - поранення, одержане в результаті нещасного випадку і причина смерті, так, пов`язана з проходженням військової служби (а.с.65).
15.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявами, в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей, в яких просила виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка та батька дітей - ОСОБА_6 (а.с.76-78). У заявах зазначено, що до заяви додають документи згідно з пунктом 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі – Порядок №975). 
До вказаних заяв позивачкою було додано наступні документи:
заява батька ОСОБА_5 про відмову від виплати допомоги;
заява матері ОСОБА_5 про відмову від виплати допомоги;
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 від 13.02.2023 серії НОМЕР_4 ;
копія акта про службове розслідування;
копія лікарського свідоцтва про смерть №68 від 08.02.2023;
копію свідоцтва про шлюб;
копію паспорту і коду;
копії свідоцтв про народження дітей та ідентифікаційні коди;
копію витягу з наказу про виключення з військової частини;
копію грошового атестата;
копію довідки про додаткові види грошового забезпечення;
довідка про склад сім`ї;
витяг про несудимість;
копія витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1377 від 29.06.2023;
довідка з реквізитами картки (а.с.80-106).
Надалі ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено висновок від 20.09.2023 №11/1/15464 директору Департаменту соціальної підтримки Міністерства оборони України з заявами позивачів та доданими до них документами щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї солдата ОСОБА_6 , який помер внаслідок поранення, одержаного в результаті нещасного випадку, що мав місце в період проходження військової служби. Висновок складений з посиланням на пункт 13 Порядку №975 із зазначенням про право дружини та дітей на одержання грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть (2023) (а.с.75, 169-196).
Майже через рік, листом від 28.08.2024 за підписом тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачів повідомлено, що документи на виплату одноразової грошової допомоги направлені в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України для прийняття рішення стосовно її виплати, створеною там відповідною комісією (а.с.67).
Листом від 25.09.2024 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 позивачку повідомлено, що за результатом розгляду документів направлених ІНФОРМАЦІЯ_5 , Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, 02.04.2024 прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання (протокол №6/д) (а.с.68).
Матеріали цієї справи не містять протоколу від 02.04.2024 №6/д, водночас питання правомірності повернення документів на доопрацювання було предметом судового розгляду у справі № 500/7639/24 за позовом ОСОБА_1 , що також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 у цій справі, яке набрало законної сили 28.08.2025, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене витягом з протоколу № 6/д від 02.04.2024, щодо повернення документів на доопрацювання; зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяви від 15.09.2023 про призначення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 та прийняти відповідне рішення по суті поданих заяв; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У рішенні в справі № 500/7639/24 суд зазначив, що як слідує зі змісту витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 02.04.2024 №6/д, розглянувши подані документи, Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що згідно з актом проведення службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , який не містить дати та номеру, причиною загибелі ОСОБА_6 став особистий конфлікт між військовослужбовцями у стані алкогольного сп`яніння в зоні бойових дій із застосуванням зброї. Тому для прийняття рішення запропоновано витребувати акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , який має містити необхідні реквізити, а також дані органів Національної поліції щодо обставин смерті ОСОБА_6 та висновок судово-медичного експерта про перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння (а.с.121-124).
Підставою для часткового задоволення позовних вимог у справі № 500/7639/24 став висновок суду про те, що відповідно до Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627, Комісія не наділена повноваженнями приймати рішення про повернення документів на доопрацювання, такі повноваження у Комісії були за попередньої редакції Положення № 564, тому у спірному випадку відповідач повинен був оцінити подані позивачем документи у сукупності, та у місячний строк прийняти одне з таких рішень: або про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, або про відмову у її призначенні, у разі необхідності та з метою всебічного розгляду та прийняття обґрунтованого рішення, відповідач наділений повноваженнями самостійно подавати запити та отримувати необхідні документи.
Ще судом встановлено, що 26.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_9 направлено лист представнику позивачки ОСОБА_14 стосовно стану розгляду документів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . У цій відповіді зазначено, що до Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України були направлені ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до Порядку №975 документи. Згідно з актом проведення службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , причиною смерті ОСОБА_6 став особистий конфлікт між військовослужбовцями у стані алкогольного сп`яніння в зоні бойових дій із застосуванням зброї, тоді як Постановою №168 передбачено виплату одноразової грошової допомоги, особам, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або запобіганні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Ще у відповіді зазначено, що зважаючи на згадане, ІНФОРМАЦІЯ_5 направлялися документи відповідно до Постанови №975 та в подальшому опрацювання документів здійснювалося у відповідності до цієї Постанови. Станом на 26.09.2024 документи до Департаменту соціального призначення Міністерства оборони України для призначення грошової допомоги членам сім`ї ОСОБА_6 відповідно до Постанови №168 не надходили. Інше рішення Комісією після прийняття рішення від 02.04.2024 №6/д не приймалося, тому виплата допомоги не здійснювалася (а.с.72).
27.12.2024 Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із
призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняла рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги дружині та двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), про що зазначено у пункті 16 витягу з протоколу №44/в засідання Комісії. 
Як підстава прийняття такого рішення у цьому протоколі зазначено про таке:
«Відповідно до акта службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2023 № 526 смерть ОСОБА_6 настала в місці відпочинку за місцем тимчасової дислокації. Даний нещасний випадок стався внаслідок міжособистісного конфлікту, який стався під час вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями.
Згідно з висновком експерта Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи. Покровського відділення судово-медичної експертизи від 24.02.2023 № 64 під час проведення судово - токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,28 %о.
Відповідно до статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані є адміністративним правопорушенням.
Згідно зі статтею 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння» (а.с.167).
Докази доведення до відома заявників цього рішення відповідачем суду не надані.
При цьому представник позивачки зазначила, що 12.09.2025 на адресу Міністерства оборони України надіслала адвокатський запит із долученням рішення по справі №500/7639/24 для забезпечення реалізації прав членів сім`ї ОСОБА_6 , пов`язаних із розглядом заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на який 03.10.2025 отримала відповідь № 220/13/ВихЗВГ/ НОМЕР_5 від 19.09.2025 з додатком у вигляді витягу з протоколу засідання Комісії № 44/в від 27.12.2024, затвердженого 07.01.2025. Саме тоді позивачам вперше стало відомо про прийняття оскаржуваного рішення (а.с.135-136).
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.
Питання призначення та виплати одноразової грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (тут і надалі в редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до пункту 1 статті 16 цього Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 
За змістом пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;
4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;
5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;
6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;
7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;
8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;
9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
Посилаючись на правові підстави права позивачів на отримання ОГД представник позивачки вказує на підпункти 1, 2 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII, фактично їх об`єднавши, а саме:
одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

За змістом статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Стаття 16-2 Закону №2011-XII визначає розмір одноразової грошової допомоги. Так, відповідно до пункту 1 цієї статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 3 статті 16-2 Закону №2011-XII)
За змістом пункту 1 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві – резервістами (пункт 6 статті 16-3 Закону №2011-XII).
Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором (пункт 7 статті 16-3 Закону №2011-XII).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-XII).
Стаття 16-4 Закону №2011-XII визначає підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою №975 від 25.12.2013 (далі – Постанова №975) затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
За нормами пункту 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Відповідно до пункту 5 цього ж Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Згідно з пунктом 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
За змістом пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку (пункт 13 Порядку №975).
Відповідно до пункту 19 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
У спірному випадку, виходячи зі змісту заяв, з якими позивачі звернулися 15.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , такі подавалися разом з документами саме визначеними у пункті 10 Порядку №975, що наведений вище (а.с.76-78).
Відповідно до пункту 13 Порядку №975 такі матеріали разом з висновком ІНФОРМАЦІЯ_6 подавалися до Департаменту соціального забезпечення Міністерства України (а.с.75) з висновком про право на одержання ОГД в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у якому настала смерть (2023).

Водночас позивачка вказує, що має право на одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови № 168, та просить зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги як членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_6 , солдата військової частини НОМЕР_1 , загиблого внаслідок отриманих множинних вогнепальних поранень у зоні бойових дій, під час воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в розмірі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) гривень.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яка передбачала: 
Пункт 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Пункт 2. Установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.
Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

Наказом Міністерством оборони України затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану від 25.01.2023 за № 45 (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Порядку № 45 цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.
Пункт 1.2 цього Порядку вказує, що ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України (далі - військовослужбовець) під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (далі - під час захисту Батьківщини).
Відповідно до пункту 1.7 Порядку №45 ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.
Призначення і виплата ОГД не здійснюються у випадках, визначених статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача ОГД до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу.
Розділ IV Порядку №45 визначає алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД, який полягає у наступному.
4.1. Члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.
4.2. Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.
У разі відсутності документів, які підтверджують загибель військовослужбовця (смерть померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше, ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), та виплату йому винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», районний (міський) ТЦКСП здійснює розшук відсутніх документів шляхом направлення запитів до військової частини (лікувального закладу), обласного (Київського міського) ТЦКСП, підрозділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_11 .
4.3. Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД, а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2).
На підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦСГ) перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) з заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України).
Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).
Комплект документів надсилається з використанням системи електронного документообігу, для цього він сканується у один файл формату PDF, на який накладається кваліфікований електронний підпис. У разі тривалої відсутності зв`язку (понад 5 робочих днів) комплект документів надсилається на паперових носіях, а після відновлення зв`язку - невідкладно ще раз з використанням системи електронного документообігу.
Якщо після надсилання документів для призначення та виплати ОГД отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або можуть звернутися за призначенням та виплатою цієї допомоги, не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це Департамент соціального забезпечення встановленим порядком.
4.4. Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції № 280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.
У разі отримання листа Кадрового центру Збройних Сил України щодо відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення не пізніше 5 робочих днів повідомляє про це обласний (Київський міський) ТЦКСП, який надіслав документи, для інформування про це військової частини та членів сім`ї загиблого. Через 30 днів після отримання листа з ТЦКСП щодо проведеного інформування повторно надсилає відповідний запит. У разі повторного підтвердження відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану за результатами отриманого листа Кадрового центру Збройних Сил України подає документи на розгляд Комісії Міноборони.
Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.
В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.
4.5. Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_11 для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.
4.6. Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання).
4.7. ІНФОРМАЦІЯ_11 не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань для виплати ОГД готує та надає Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
4.8. Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.
Також суд зазначає, що у Додатку 1 до Порядку № 45 передбачена відповідна форма заяви для призначення та виплати одноразової грошової допомоги саме відповідно до Постанови №168, у Додатку 2 визначено перелік документів, які надають члени сім`ї до районного (міського) ТЦКСП для призначення та виплати ОГД.

Найперше суд звертає увагу, що усі позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявами, які не відповідають формі заяв, передбачених у додатку 1 до Порядку №45, а такі подавалися саме у відповідності до Порядку №975 (а.с.80-106).
У свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_5 направлено висновок від 20.09.2023 №11/1/15464 директору Департаменту соціальної підтримки Міністерства оборони України з заявами позивачів та доданими до них документами з посиланням на пункт 13 Порядку №975 із зазначенням про право дружини та дітей на одержання грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть солдата ОСОБА_6 (2023) (а.с.75).
Виходячи зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідач вирішував питання щодо наявності у позивачів права на отримання одноразової грошової допомоги, порядок виплати і розмір якої визначено Порядком №975, а не Постановою №168.
Водночас Міністерство оборони заперечує право позивачів в цілому на отримання одноразової грошової допомоги, у свою чергу, позивачі наполягають на тому, що мають право на отримання ОГД саме відповідно до Постанови №168. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. При цьому виплата збільшеного до 15 000 000 грн розміру одноразової допомоги згідно пункту 2 Постанови №168, передбачена для сімей військовослужбовців лише у двох випадках: 1) у разі загибелі військовослужбовця; 2) у разі, якщо військовослужбовець помер внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Верховний Суд неодноразово висловлював правовий висновок (у постановах від 29.03.2024 у справі № 440/3321/23, від 21.08.2024 у справі № 160/20229/22, від 18.11.2024 у справі №240/1743/24, від 17.03.2025 у справі № 280/2749/24,), відповідно до якого питання розміру допомоги визначається окремо та залежить від окремих чинників (умов), а саме:
у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (абзац 1 пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (абзац 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ);
у розмірі 15 000 000 грн на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб (абзац перший пункту 2 Постанови №168). Також, сімей осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (абзац шостий пункту 2 Постанови №168).
Чинним законодавством України передбачено три розміри одноразової грошової допомоги, для кожного із яких чітко визначені на законодавчому рівні умови призначення та виплати.
Так, на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, через те, що розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та виключно для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 29.03.2024 у справі № 440/3321/23 зазначив, що аналіз змісту Постанови № 168 вказує на те, що вона установлює 2 види виплат на період дії воєнного стану:
1) додаткову винагороду для різних категорій військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 Постанови № 168, у разі несення ними служби;
2) одноразову грошову допомогу сім`ям загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови № 168.
Обидва види виплат стосуються одних і тих самих осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 Постанови № 168, але в першому випадку вони виплачуються їм безпосередньо, а у другому - їх сім`ям.
Також спільною ознакою передбачених цією постановою виплат є їх обмеженість у часі, оскільки з назви Постанови № 168 слідує, що вона урегульовує лише окремі питання і лише деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям саме під час дії воєнного стану.
Отже, в абзацах першому, шостому пункту 2 Постанови № 168 йдеться про особливий вид виплати - одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, в тому числі військовослужбовців Збройних Сил, які загинули або померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
При цьому, виходячи з буквального змісту абзацу першого пункту 2 Постанови № 168, висновується, що Кабінет Міністрів України при установленні права сімей загиблих осіб на одноразову грошову допомогу не визначає жодних інших умов її виплати, окрім факту смерті особи у період воєнного стану.
Водночас, інший вид допомоги - одноразова грошова допомога сім`ям осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), також пов`язаний з воєнним станом. Однак, на відміну від допомоги сім`ям загиблих осіб, положенням абзацу шостого пункту 2 Постанови №168 передбачено низку умов для виплати такої одноразової грошової допомоги, а саме:
1) наслідкова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), яке спричинило смерть особи;
2) часова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) саме в період воєнного стану;
3) функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
4) територіальна умова - перебування безпосередньо в районах ведення (здійснення) зазначених у пункті 3 дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;
5) функціонально-часова - отримання поранення у період здійснення зазначених у пункті 3 дій;
6) наслідково-часова умова - настання смерті особи не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Отже, формальний зміст абзаців першого та шостого пункту 2 Постанови № 168 вказує на те, що Кабінет Міністрів України установив виплату одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі 15 000 000,00 гривень при настанні одного і того ж наслідку - смерті особи, але залежно від її причин (загибель або в результаті, зокрема поранення) він застосував різні способи викладення змісту таких норм, зокрема щодо встановлення певних умов її виплати.
Верховний Суд у постанові від 29.03.2024 у справі № 440/3321/23 дійшов висновку, що той факт, що абзац перший пункту 2 Постанови № 168 не визначає таке формулювання причини загибелі військовослужбовця Збройних Сил, необхідне для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі, як «загинув у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів», вказане не може означати достатність підстав для виникнення права на одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил лише за умов воєнного стану.
З огляду на зміст приписів пунктів 1 та 2 Постанови № 168, загибель військовослужбовця Збройних Сил в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі. Така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом шостим пункту 2 цієї постанови для виплати ОГД сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 цієї Постанови № 168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
При цьому базовим поняттям, як з точки зору розуміння права членів сім`ї на виплату одноразової грошової допомоги, так і в аспекті морально-людських цінностей, є саме смерть як факт припинення життя та факт втрати сім`єю близької особи незалежно від її причин (загибель чи смерть внаслідок поранення), яка є єдиною підставою для виплати одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 Постанови № 168. Це спільний об`єднуючий критерій для таких осіб.
Якщо враховувати виключно буквальне формулювання зазначених вище норм (абзаців першого та шостого пункту 2 Постанови № 168), то можна дійти висновку, що у першому випадку право на одноразову грошову допомогу мають сім`ї всіх загиблих у період воєнного стану осіб, зазначених у пунктах 1 - 1-2 Постанови № 168, зокрема військовослужбовців Збройних Сил, безвідносно до будь-яких умов; у другому - сім`ї лише тих осіб, які відповідають зазначеним вище умовам (6 умов).
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 29.03.2024 у справі № 440/3321/23 та підтримані Верховним Судом у постановах від 21.08.2024 у справі № 160/20229/22, від 18.11.2024 у справі № 240/1743/24. Верховний Суд від таких висновків не відступав.

У спірному випадку 16 Регіональною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол №1377 від 29.06.2023) встановлено, що поранення (05.02.2023) солдата ОСОБА_6 , одержане в результаті нещасного випадку і причина смерті, так, пов`язана з проходженням військової служби (а.с.65, 84).
Суд додатково зауважує, на тому, що відповідно до пункту 21.30 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (тут і надалі в редакції, що діяла з 16.04.2021 до 25.08.2023, тобто в редакції, що діяла на дату протоколу 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 29.06.2023), постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.
У свою чергу, підпункти «а», «б», «в» пункту 21.5 глави 21 цього Положення визначають, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема у таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
У витязі з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії №1377 від 29.06.2023 зазначено про поранення (05.02.2023) солдата ОСОБА_6 , «Множинні вогнепальні кульові поранення тулуба та кінцівок. Гостра крововтрата. Пошкодження органів грудної та черевної порожнин. Напад з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження (в крові від трупа виявлено етиловий спирт у концентрації 3,28 проміле, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння)» з посиланням на військово-облікові документи, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.03.2023 №89, матеріали службового розслідування (наказ командира військової частини НОМЕР_1 №104АД від 05.02.2023), сповіщення №278/1 від 08.02.2023 військової частини НОМЕР_1 , лікарське свідоцтва про смерть № 68, видане 08.02.2023 Покровським відділенням судово-медичної експертизи ДОЗ КВОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» та свідоцтва про смерть від 13.02.2023, виданого Чортківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Визначення Регіональною військово-лікарською комісією причин смерті військовозобов`язаного ОСОБА_6 в результаті нещасного випадку з висновком "Поранення, одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" є підтвердженням того, що поранення одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, хоча і пов`язане з проходженням військової служби.
Натомість, на переконання суду, право на отримання ОГД відповідно до Постанови №168 виникає у разі поранень (контузії, травми, каліцтва), від яких могла настати його смерть, у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, тобто у разі висновку ВЛК "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини". 
Суд ще раз нагадує про зазначені вище висновки Верховного Суду щодо застосування положень Постанови №168 та зауважує на необхідності встановлення дотримання шести умов для виплати одноразової грошової допомоги, однією з яких є функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що за обставин цієї справи не виконується.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачі не мають права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн на період дії воєнного стану для сімей загиблих осіб, передбаченої пунктом 2 Постанови №168.

Водночас суд має надати оцінку щодо наявності у позивачів права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби, передбаченої абзацом 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ та Порядком № 975, позаяк саме з заявами про виплату такої ОГД зверталися заявники і відповідач наполягає, що приймав оскаржуване рішення саме по Постанові №975 (якою затверджено Порядок №975). 
Судом досліджено висновки акта проведення службового розслідування за фактом загибелі та отримання поранень військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 (а.с.86-95, 175-180) щодо випадку, який мав місце 05.02.2023 за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 . 
Акт містить такі відомості щодо обставин та фактів, що були встановлені під час проведення службового розслідування, які зводяться до наступного. 05.02.2023 особовий склад 2 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 не залучений до бойового чергування, в тому числі солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_8 , та старший солдат ОСОБА_11 відпочивали після несення бойового чергування за місцем тимчасової дислокації в АДРЕСА_1 .
Близько 16:00 05.02.2022 за адресою АДРЕСА_1 солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_8 та старший солдат ОСОБА_11 розпивали алкогольні напої. Ймовірно між солдатом ОСОБА_6 та старшим солдатом ОСОБА_8 виник особистісний конфлікт, в результаті чого солдат ОСОБА_6 наніс легкі тілесні ушкодження старшому солдату ОСОБА_8 , що підтверджується поясненнями солдата ОСОБА_15 та висновком експерта №63, а саме наявністю синця м`яких тканин верхньої та нижньої повіки лівого ока. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, старший солдат ОСОБА_8 близько 17:00 пішов до місця свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 (з магазином заповненим набоями 5,45 мм), що був закріплений за солдатом ОСОБА_12 , та повернувся до будинку АДРЕСА_3 , в якому залишалися солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_6 та старший солдат ОСОБА_11 , і відкрив вогонь по зазначеним військовослужбовцям. В результаті чого солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_6 загинули, а старший солдат ОСОБА_16 отримав поранення середньої тяжкості (висновок експерта №02). Після чого старший солдат ОСОБА_8 відійшов від місця події 200 метрів в сторону місцевого кладовища та вистрілив собі в голову.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №68 від 08.02.2023 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 , смерть настала внаслідок нападу з метою убивства чи нанесення ушкодження в смт. Новоселівка Краматорського району Донецької області.
Вживання алкогольних напоїв солдатом ОСОБА_6 підтверджується висновком експерта №64: «При судово-токсикологічному дослідження крові від його трупа виявлений спирт етиловий у концентрації у крові 3,28%о, що свідчить про те, що на момент смерті він знаходився в стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеня».
Вживання алкогольних напоїв солдатами ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , старшим солдатом ОСОБА_8 підтверджується відповідними висновками експерта №66, №65, №63, про що зазначено в акті службового розслідування.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, наявна вина старшого солдата ОСОБА_8 , водія-електрика відділення управління командира батареї взводу управління командира 2 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 .
За висновком акту службового розслідування пропонувалося визнати загибель військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_9 , солдата ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_6 , старшого солдата ОСОБА_8 , отримання поранення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 старшим солдатом ОСОБА_11 , як такими, що пов`язані з проходженням військової служби, та не пов`язані з безпосередньою участю у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 №228-АД «Про результати службового розслідування», службове розслідування за фактом загибелі та отримання поранень військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , вважати завершеним, а причиною смерті солдата ОСОБА_6 вважати вчинення кримінального правопорушення старшим солдатом ОСОБА_8 .
Повертаючись до оскаржуваного рішення Комісії (протокол від 27.12.2024 № 44/в), суд зазначає, що у ньому вказані такі підстави для відмови в отриманні одноразової грошової допомоги: відповідно до акта службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2023 № 526 смерть ОСОБА_6 настала в місці відпочинку за місцем тимчасової дислокації. Даний нещасний випадок стався внаслідок міжособистісного конфлікту, який стався під час вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями.
Згідно з висновком експерта Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи. Покровського відділення судово-медичної експертизи від 24.02.2023 № 64 під час проведення судово - токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,28 %о.
Отож, з огляду на те, що предметом оскарження є саме це рішення Комісії (протокол від 27.12.2024 № 44/в), то суд надає оцінку таким підставам відмови у призначенні і виплаті ОГД, які зводяться до того, що смерть ОСОБА_6 настала під час вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями; смерть ОСОБА_6 настала за обставин, не пов`язаних з безпосередньою участю у бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.
Умови, за яких одноразова грошова допомога не призначається і не виплачується передбачені у статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка наведена вище. 
Проаналізувавши зміст цієї статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, суд дійшов висновку про те, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги членам його сім`ї.
Матеріли справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення безпосередньо ОСОБА_6 кримінального злочину або адміністративного правопорушення та/або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель.
Причиною смерті солдата ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення старшим солдатом ОСОБА_8 , що підтверджують матеріали службового розслідування, тобто ОСОБА_6 помер внаслідок протиправних дій іншого військовослужбовця, а не в результаті вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали свої наслідком його смерть, а відтак відмова відповідача у призначені та виплаті позивачам одноразової грошової допомоги, передбаченої абзацом 2 пункту «а» частини першої стаття 16-2 Закону №2011-ХІІ та Порядком № 975, є протиправною.
Ураховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та двом синам загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, солдата ОСОБА_6 , викладене в пункті 16 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27.12.2024 № 44/в є протиправним та підлягає скасуванню.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2018 року № 802/1869/17-а, від 04 березня 2020 року № 813/2071/17, від 15 червня 2022 року № 826/4813/18, від 29 червня 2022 року № 640/6477/19, від 26 січня 2023 року № 825/1503/17 та від 09 вересня 2025 року у справі № 240/5502/24.
Суд ще раз наголошує, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є гарантованою державою виплатою, яка виплачується у встановлених законом випадках. Така виплата не здійснюються, якщо загибель (смерть) є наслідком вчинення військовослужбовцем злочину, адміністративного правопорушення, дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або у разі навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.
Відомостей щодо вчинення загиблим ОСОБА_6 злочину або адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали свої наслідком його смерть, матеріали справи не містять.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого рішення, відтак відмова відповідача у призначені та виплаті дружині та двом малолітнім синам загиблого військовослужбовця (позивачам) одноразової грошової допомоги є протиправною.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.
За результатами розгляду справи, в межах предмету позову та на основі наявних у справі доказів суд доходить висновку, що відповідач неналежно розглянув заяви позивачів про виплату ОГД відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та прийняв протиправне рішення, яким відмовив позивачам у реалізації такого права.
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивачки, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, у зв`язку із скасуванням оскаржуваного рішення, процедура розгляду питання про призначення та виплату ОГД позивачам має бути відновлена, а відповідач, реалізуючи свої повноваження на підставі законодавства, повинен повторно розглянути заяву позивачів та прийняти обґрунтоване рішення по суті питання з урахуванням висновків суду.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У розглядуваному випадку, з метою ефективного та належного захисту прав позивачів у спірних правовідносинах, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з прийняттям за наслідками такого розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При поданні позовної заяви позивачі сплатили судовий збір у загальній сумі 7267,20 грн по 2422,40 кожен згідно з квитанціями від 06.11.2025.
З огляду на часткове задоволення позову та відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України, на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню половина суми сплаченого судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог, а саме по 1211,20 грн кожному з позивачів. 
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ), в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ), в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Міністерства оборони України (проспект Повітряних Сил, 6, місто Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034022), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , викладене у пункті 16 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 27.12.2024 №44/в.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з прийняттям за наслідками такого розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_1 ) судовий збір 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 23 січня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.