МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 р.  	№ 400/6174/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, 	

про	визнання неправомірним та скасування рішення від 12.05.2025 №143250022454, зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - Відповідач 2) з вимогами про:
- визнання неправомірним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.05.2025 року №143250022454 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу період роботи у підприємця ОСОБА_2 з 13.06.2002 по 01.09.2002, періоди проходження військової служби з 12.12.2014 по 31.12.2015 р. та періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 12.10.2018 по 07.06.2019, з 27.05.2020 по 01.11.2020, з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, з 03.01.2024 по 25.04.2024 р., з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025 в кратному розмірі (один місяць служби за три) та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 06.05.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що як вбачається із оскаржуваного рішення та розрахунку страхового стажу для призначення пенсії, Позивачу не були враховані періоди роботи з 13.06.2002 по 01.09.2002, військової служби з 12.12.2014 по 31.12.2015 та періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в кратному розмірі (один місяць служби за три). Позивач вважає, що таке рішення Відповідача 2 є незаконним, таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, а тому підлягає визнанню неправомірним в судовому порядку.
Ухвалою суду від 18.06.2025 року відкрито провадження по справі та визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
03.07.2025 р. Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, де вказано, що ГУ ПФУ в місті Києві прийнято рішення від 12.05.2025 № 143250022454, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії Позивачу за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення дострокової пенсії за віком, згідно наданими документами. За результатами розгляду заяви про призначення дострокової пенсії Позивачу встановлено, що під час призначення пенсії до страхового стажу не були враховані періоди: період з 13.06.2002 по 01.09.2002 в зв`язку з відсутністю даних в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу; з 12.12.2014 по 31.12.2015 період проходження військової служби, оскільки відсутня довідка про нарахування грошового забезпечення та про сплату страхових внесків. Страховий стаж Позивача становить 20 років 04 місяців 22 дні, який є недостатнім для призначення пенсії. Відповідач 1 зазначає, що військову службу в особливий період з 23.10.2022 по 08.06.2023 Позивачу зараховано в одинарному розмірі, а вимога про зарахування до стажу роботи проходження військової служби в особливий період один місяць служби за три також є необґрунтованою та безпідставною.
Відповідач 2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, позовних вимог не заперечив, правової позиції по суті спору не висловив. На підставі ч. 4 ст. 159 КАС України суд кваліфікує неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням «Учасника бойових дій» серії НОМЕР_1 від 01 серпня 2015 року.
Згідно записів у військовому квитку Позивача серії НОМЕР_2 від 22.11.1988, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької, Луганської областей у складі військової частини пп НОМЕР_3 у періоди з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, у складі військової частини НОМЕР_4 у періоди з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 27.05.2020 по 01.11.2020.
Відповідно до довідки про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 11.09.2020 №81, виданої Позивачу Військовою частиною НОМЕР_4 , ОСОБА_1 дійсно в період з 12.10.2018 по 07.06.2019 р. брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.
Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 22.03.2025 №642/70/1499, виданої Позивачу Військовою частиною НОМЕР_5 , ОСОБА_1 дійсно в період з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, 03.01.2024 по 25.04.2024 р. брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецька область, Краматорський район, нп. Лиман; Донецька область, Покровський район, нп. Новомихайлівка; Донецька область, Покровський район, нп. Катеринівка.
Як вбачається із довідки від 10.06.2025 №1310, виданої Позивачу Військовою частиною НОМЕР_6 , ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025, з 20.03.2025 по 31.03.2025, з 17.04.2025 по 10.06.2025 р.
06.05.2025 р. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заява Позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, рішенням якого від 12.05.2025 №143250022454 Позивачу відмовлено у достроковому призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Страховий стаж Позивача становить 20 років 4 місяці 22 дні, при необхідному страховому стажі - 25 років. 
До страхового стажу не зараховано період роботи з 13.06.2002 по 01.09.2002 (відсутні дані в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу, що є обов`язковим з 01.07.2000) та період служби з 12.12.2014 по 31.12.2015 (не надано довідку про нарахуванні суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески).
Згідно відомостей РС-право, Відповідач 2, приймаючи рішення від 12.05.2025 №143250022454, до страхового стажу Позивача зарахував періоди участі Позивача в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях та в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації, а саме: з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 12.10.2018 по 07.06.2019, з 27.05.2020 по 01.11.2020, з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, з 03.01.2024 по 25.04.2024 р., з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025 в однократному розмірі.
Вважаючи оскаржуване рішення неправомірним, Позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. ст. 22, 64 Конституції України).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 р., ратифікована Законом України від 14.09.2006 р. № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 р. (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. 1). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 р. (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно записів дублікату трудової книжки Позивача серії НОМЕР_7 від 22.08.1996 р., з 13.06.2002 р. за трудовим договором №1083-02 від 13.06.2002 по 01.09.2002 за трудовим договором №1083-02 від 29.08.2002, Позивач працював у підприємця ОСОБА_2 по трудовому договору, зареєстрованому у Сумському міському центрі зайнятості населення (запис № 14 та №15).
Відповідальність за не внесення індивідуальних відомостей про застраховану особу та несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює таке внесення відомостей та нарахування страхових внесків, їх сплату (утримання) із заробітної плати застрахованої особи.
Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків. В свою чергу, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не може бути підставою для позбавлення, працівника права на призначення чи перерахунок пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.
Суд зазначає, що відсутність даних в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу Позивача за період з 13.06.2002 по 01.09.2002 для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення Позивача права на призначення та виплату пенсії.
Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №199/1852/15-а та від 17 липня 2019 року у справі №144/669/17.
Згідно записів у військовому квитку НОМЕР_2 від 22.11.1988, Позивач з 12.12.2014 р. (наказ №264) по 02.02.2015 (наказ №85) був курсантом у військовій частині НОМЕР_8 , а з 03.02.2015 р. (наказ №38) по 28.10.2016 (наказ №251) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .
Посилання Відповідача 2 на відсутність довідки про нарахування грошового забезпечення та про сплату страхових внесків є безпідставним, оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків. В свою чергу, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не може бути підставою для позбавлення, працівника права на призначення чи перерахунок пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ), до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Матеріалами справи підтверджено, що Позивач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, брав участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а саме: у періоди з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 27.05.2020 по 01.11.2020 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької, Луганської областей; в період з 12.10.2018 по 07.06.2019 р. брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; в період з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, 03.01.2024 по 25.04.2024 р. брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецька область, Краматорський район, нп. Лиман; Донецька область, Покровський район, нп. Новомихайлівка; Донецька область, Покровський район, нп. Катеринівка; у період з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025, з 20.03.2025 по 31.03.2025, з 17.04.2025 по 10.06.2025 р. брав участь у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункті 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців 4 і 5 частини 1 статті 101 зазначеного Закону, а також абзацу 6 частини 1 статті 101 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Згідно долучених до матеріалів справи документів, на момент звернення Позивача до органу Пенсійного фонду з заявою про дострокове призначення пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV, йому виповнилось 55 років 02 місяці.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 цієї правової норми також передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону № 1788-XII передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Аналіз приведених вище норм права дає підставою для висновку, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу та стажу роботи за спеціальністю, а час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується, зокрема, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
17.03.2014 р., тобто після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, що тривав до введення воєнного стану в Україні.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.
За змістом ст.1 Закону України від 06.12.1991 р. №1932-XII «Про оборону України», під бойовими діями слід розуміти форму застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей» від 14.08.2014 р. №530, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення №530).
Відповідно до п. 2.3 розділу 2 Положення №530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
У постановах Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 р. у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 р. у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 р. у справі № 185/7049/16-а, від 31.08.2022 р. у справі № 185/6919/16-а, від 17.10.2022 р. у справі № 340/395/17, від 18.01.2023 р. у справі №1.380.2019.003739, від 21.03.2023 р. у справі № 160/6146/19 висловлена правова позиція у подібних правовідносинах, за змістом якої час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях в особливий період (участь в антитерористичній операції), підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.
Здійснюючи перевірку доводів Позивача щодо не зарахування Відповідачем 2 періоду військової служби Позивача у кратному розмірі (за періоди: з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 12.10.2018 по 07.06.2019, з 27.05.2020 по 01.11.2020, з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, з 03.01.2024 по 25.04.2024 р., з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025) судом враховано, що Позивач має статус учасника бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 01.08.2015 р., та відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 22.11.1988 р., довідок від 11.09.2020 №81, від 22.03.2025 №642/70/1499, від 10.06.2025 №1310, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
З огляду на вказане, під час зарахування вказаних періодів до страхового стажу Позивача, Відповідач 2 мав застосувати визначену законодавством кратність, а саме - один місяць служби за три місяці. Проте, як слідує зі змісту розрахунку стажу Позивача, вказані періоди не зараховано ГУ ПФУ в місті Києві із застосуванням вищевказаної кратності, обґрунтованих мотивів не зарахування вказаних періодів у пільговому обчисленні відповідачами не наведено.
Таким чином, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві під час прийняття рішення від 12.05.2025 року №143250022454, яким відмовлено Позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України №1058-IV, не враховано усі обставини, що мають значення для призначення даного виду пенсії Позивачу, як наслідок, Відповідач 2 допустив неналежний розгляд поданої Позивачем заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV.
Отже, рішення від 12.05.2025 року №143250022454 є протиправними та таким, що підлягає скасуванню, а порушені права Позивача слід відновити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати Позивачу до страхового стажу періоди роботи у підприємця ОСОБА_2 з 13.06.2002 по 01.09.2002, періоди проходження військової служби з 12.12.2014 по 31.12.2015 р. та періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 12.10.2018 по 07.06.2019, з 27.05.2020 по 01.11.2020, з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, з 03.01.2024 по 25.04.2024 р., з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025 в кратному розмірі (один місяць служби за три).
Належним способом захисту прав Позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву Позивача від 06.05.2025 р. про призначення пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог Позивача.
Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві – задовольнити.
2. Визнати неправомірним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.05.2025 року №143250022454 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 42098368) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) до страхового стажу періоди роботи у підприємця ОСОБА_2 з 13.06.2002 по 01.09.2002, періоди проходження військової служби з 12.12.2014 по 31.12.2015 р. та періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 15.05.2015 по 09.06.2015, з 23.06.2015 по 10.08.2015, з 19.08.2015 по 23.10.2015, з 01.11.2015 по 26.12.2015, з 08.01.2016 по 14.03.2016, з 23.03.2016 по 05.06.2016, з 15.06.2016 по 11.08.2016, з 22.08.2016 по 19.09.2016, з 28.10.2017 по 19.02.2018, з 02.03.2018 по 05.03.2018, з 12.10.2018 по 07.06.2019, з 27.05.2020 по 01.11.2020, з 07.06.2022 по 03.07.2023, з 17.07.2023 по 20.08.2023, з 15.09.2023 по 01.10.2023, з 03.01.2024 по 25.04.2024 р., з 23.05.2024 по 20.09.2024, з 07.10.2024 по 28.02.2025 в кратному розмірі (один місяць служби за три).
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 42098368) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) від 06.05.2025 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.01.2026 р.

Суддя Н. В. Лісовська