ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/22785/24 пров. № А/857/20764/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року (суддя – Мричко Н.І., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного рішення – не зазначена), 
в адміністративній справі №380/22785/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та до відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: 1) визнати незаконним та скасувати рішення відповідача-1 № 134950021670 від 25.10.2024 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; 2) зобов`язати відповідача-2 зарахувати: до пільгового 8 років 1 місяць 29 днів - період роботи з 01.02.1989 по 14.12.1999 ливарником на машинах для лиття під тиском ливарно-пресовий цех ВО «Львівприлад», що передбачено пунктом 1110100а-13395 підрозділу 1-а розділу XI Списку 1 виробництв, робіт, професій з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162; 3) зобов`язати відповідача-2 зарахувати: до страхового стажу позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 8 років, які додатково зараховуються відповідно до абзацу 10 частини З статті 24 Закону №1058 та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.200 з 18.10.2024.
Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, у якому висловив свої заперечення проти задоволення позовних вимог. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 134950021670 від 25.10.2024 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу 8 років 1 місяць 2 дні - період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997 ливарником на машинах для лиття під тиском ливарно-пресовий цех ВО «Львівприлад», що передбачено пунктом 1110100а-13395 підрозділу 1-а розділу XI Списку 1 виробництв, робіт, професій з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.10.2024, з урахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині судового рішення. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено повністю. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) грн 20 коп. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач-1 та оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (зі змінами) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Вважає апелянт, що зобов`язання судом першої інстанції зарахувати позивачу до пільгового стажу 8 років 1 місяць 2 дні - період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997 ливарником на машинах для лиття під тиском ливарно-пресовий цех ВО «Львівприлад» є безпідставним, оскільки дана організація знаходиться в стані припинення (з 05.12.2017) відповідно до довідки від 18.10.2023 №03.1-06/417, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області. Оскільки у позивачки був відсутній необхідний страховий та пільговий стаж роботи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правомірно відмовлено у призначенні пенсії. Тому, вважає апелянт помилковим та необгрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2025, винести постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.
Позивач не погодилася з вищенаведеними доводами апелянта та подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відхилити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 – залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
18.10.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Вищевказану заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким прийнято Рішення №134950021670 від 25.10.2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу за Списком № 1 (а.с.16).
Зі змісту вищезгаданого рішення №134950021670 від 25.10.2024 видно, що за результатами розгляду документів доданих до заяви від 18.10.2024, до пільгового стажу не зараховано період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997 згідно з пільговою довідкою від 01.02.2017 №36, виданою львівською філією «Львівприлад» ТОВ «Північ ЛТД», оскільки дана організація знаходиться в стані припинення (з 05.12.2017) відповідно до довідки від 18.10.2023 №03.1-06/417, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області. Для зарахування до пільгового стажу періоду з 10.11.1989 по 12.12.1997 необхідно звернутись із відповідною заявою та документами для підтвердження пільгового стажу Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Позивач, не погодившись з вищенаведеним рішенням відповідача, звернулася до суду з даним позовом. 

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV).
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.
Частиною першою статті 114 вказаного Закону передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій вказаної статті. Розміри пенсій для осіб, визначених вказаною статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 зазначеного Закону.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.10.2024 позивачка звернулася до пенсійного органу у віці 54 роки із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України № 1058-IV.
Зі змісту оскарженого Рішення від 25.10.2024 видно, що підставою для відмови у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 стало те, що відповідно до пункту 20 Порядку №637 та постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 у разі, якщо підприємство ліквідовано без правонаступників, то факт роботи на пільгових умовах підтверджується Комісією з питань підтвердження стажу роботи, яка створена про Головному управлінні Пенсійного фонду України. Страховий стаж особи становить 16 років 5 місяців 2 дні. Пільговий стаж роботи відсутній. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997 згідно з пільговою довідкою від 01.02.2017 № 36 виданою Львівською філією «Львівприлад» ТОВ «Північ ЛТД», оскільки дана організація знаходиться в стані припинення (з 05.12.2017) відповідно до довідки від 18.10.2023 №03.1-06/417 виданої Головним управлінням статистики у Харківській області. Для зарахування до пільгового стажу періоду з 10.11.1989 по 12.12.1997 необхідно звернутись із відповідною заявою та документами для підтвердження пільгового стажу Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Списком № 1) в зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи передбаченого статтею 114.
Судом першої інстанції вірно враховано, що з метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, Міністерство праці та соціальної політики України наказом від 18.11.2005 за № 383 затвердило Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2).
Так, відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Згідно зі статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 за №1788-XII, з наступними змінами та доповненнями, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі – Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом вірно встановлено та взято до уваги, що згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 підтверджується, що з 10.07.1989 року по 12.12.1997 року позивачка працювала на ВО “Львівприлад” на посаді ливарника на машинах для лиття під тиском у ливарно-пресованому цеху (а.с.17).
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.
Судом встановлено, що для додаткового підтвердження наявності пільгового стажу позивачка надала довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №36 від 01.02.2017 року про те, що позивачка дійсно працювала повний робочий день в ДП «Львівприлад» у період з 10.11.1989 по 12.12.1997 роки, виконувала роботу на машинах для лиття під тиском за професією ливарник для машинах для лиття під тиском цеху 02, що передбачена Списком 1 розділ ХІ підрозділ 1-а пункт 1110100 а-13395 код кп 8122.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (а.с.10).
Щодо доводів апелянта про те, що до пільгового стажу не може бути зараховано період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997 згідно з пільговою довідкою від 01.02.2017 №36, виданою львівською філією «Львівприлад» ТОВ «Північ ЛТД», оскільки дана організація знаходиться в стані припинення (з 05.12.2017) відповідно до довідки від 18.10.2023 №03.1-06/417, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, то колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою про затвердження ліквідаційного балансу Господарського суду Харківської області у справі №922/2238/14 від 23.11.2017 ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Північ, ЛТД» (а.с.12-15).
Довідкою, виданою Державним Архівом Львівської області № Г-1739/07-12(г) від 11.09.2023, підтверджено, що Львівська філія «Львівприлад» - ТОВ фірма «Північ, ЛТД» являється правонаступником заводів №230, 279, МАП, №448, №339 МАП, №87 МАП, «Приборів, заводу п/я 49, організації п/я 49, заводу «Львівприлад», державного підприємства «Львівприлад». Завод «Львівприлад» перейменовано у виробниче об`єднання «Львівприлад» ( свідоцтво про державну реєстрацію №01972 від 11.08.1997). Львівська філія «Львівприлад» - ТОВ фірма «Північ, ЛТД» являється правонаступником державного підприємства «Львівприлад», згідно договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства «Львівприлад» від 02.04.2007 №1269-А Фонду державного майна України у Львівській області (а.с.11).
Таким чином, безпідставними є доводи апелянта щодо не зарахування періоду роботи позивача, підтвердженого пільговою довідкою від 01.02.2017 №36, виданою львівською філією «Львівприлад» ТОВ «Північ ЛТД», оскільки в матеріалах справи наявні докази правонаступництва підпримства.
Також, слід зазначити, що відповідно до пунктів 3, 4, 6 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Основними завданнями Комісії є зокрема розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 18-1, рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.
Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).
У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку № 18-1, Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.
Статтею 62 Закону №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Судом вірно зазначено, що основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, тому для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірного періоду роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997) містять не повні дані, неточності, неправдиві або недостовірні відомості та/або взагалі не містять відповідних відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Таким чином, відповідачем-1 безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997, що становить 8 років 1 місяць 2 дні.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що станом на дату подання заяви про призначення пенсії за віком (18.10.2024) позивач: досягла 50 річного віку ( 54 роки на момент звернення); її загальний страховий стаж роботи складає більше 20 років; а пільговий стаж за Списком №1 становить більше 7 років 6 місяців.
Отже, з урахуванням наведеного, Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.10.2024 №134950021670 про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою повного відновлення порушених прав позивача, необхідно зобов`язати відповідача-1 зарахувати їй до пільгового стажу період роботи з 10.11.1989 по 12.12.1997 ливарником на машинах для лиття під тиском ливарно-пресовий цех ВО «Львівприлад» та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 18.10.2024, з урахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині судового рішення.
Доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують та зводяться до непогодження із ним, а тому апеляційним судом визнаються як необґрунтовані.
Колегія суддів також враховує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог - позивач не оскаржує.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним встановленням обставин справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року в адміністративній справі №380/22785/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська