П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/8909/25	

Категорія 111010000	Головуючий у суді І інстанції: Попов В.Ф. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюк Г.В.	
суддів: 	Федусик А.Г.	
 	Шляхтицький О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 р. у справі № 420/8909/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСШИП-ТРАКС” до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкової накладної від 19 грудня 2024 року № 12233394/44395867; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 419 від 03 жовтня 2024 року подану ТОВ “ТРАНСШИП-ТРАКС” датою її фактичного подання - 25 жовтня 2024 року, мотивуючи його тим, що в межах здійснення господарської діяльності уклав з ТОВ “Еліксир Україна” договір на перевезення вантажу №18/06-02, за яким ТОВ “Трансшип-Тракс” (перевізник) в порядку та на умовах, визначених цим договором, здійснили перевезення вантажу – добрив за маршрутом: із портопункту Кілія МТП Усть-Дунайськ (м. Кілія вул. Портова буд. 4) до Вінницька обл. Вінницький р-н смт. Вороновиця, зі складанням відповідної товарно-транспортної накладної №1238 від 02.10.2024 р. Склали на дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ (03.10.2024 р.) податкову накладну в електронній формі №419 від 03.10.2024 р. на загальну суму з ПДВ 24000,00 гривень та засобами телекомунікаційного зв`язку надіслав її 25 жовтня 2024 року на реєстрацію в ЄРПН. Реєстрація зупинена з підстав відповідності п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а в подальшому в реєстрації відмовлено. Податковому органу на їх вимогу були надані документи, що підтверджували отримання коштів та виконання робіт, а тому рішення про відмову у реєстрації ПН є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 грудня 2024 року № 12233394/44395867. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ “ТРАНСШИП-ТРАКС” (ЄДРПОУ 44395867) № 419 від 03 жовтня 2024 року датою її фактичного подання. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити ТОВ «ТРАНСШИП-ТРАКС» у задоволенні позовних вимог – в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що при винесенні рішення суду від 26.08.2025 року були зроблені висновки з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, а поверхнево без вивчення конкретних фактів та документальних доказів, позиція Відповідача не була взята до уваги повною мірою.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач утворений 22.04.2021 року як суб`єкт приватного права і здійснює свою основну господарську діяльність як вантажний перевізник. Основним видом господарської діяльності позивача за офіційною державною класифікацією є “ 49.41 Вантажний автомобільний транспорт”.
18 червня 2024 р. позивач уклав з ТОВ “Еліксир Україна” договір на перевезення вантажу №18/06-02, за яким ТОВ “Трансшип-Тракс” (перевізник) в порядку та на умовах, визначених цим договором, бере на себе зобов`язання доставити довірений йому ТОВ “Еліксир Україна” (замовником) вантаж з пункту навантаження (відправлення) до пункту призначення і видати вантаж уповноваженому представнику Замовника (Вантажоодержувачу), а Замовник бере на себе зобов`язання сплатити вартість перевезення вантажу.
Виконуючі свої обов`язки за договором на перевезення вантажу №18/06-02 від 18.06.2024 р. та згідно заявці №70 від 02.10.2024 р. ТОВ “Трансшип-Тракс” здійснило перевезення вантажу – добрив за маршрутом: із портопункту Кілія МТП Усть Дунайськ (м. Кілія вул. Портова буд. 4) до Вінницька обл., Вінницький р-н, смт. Вороновиця, зі складанням відповідної товарно-транспортної накладної №1238 від 02.10.2024 р. За Актом надання послуг №535 від 03.10.2024 р., складеним між ТОВ “Еліксир Україна” та ТОВ “Трансшип-Тракс” підтверджено надання ТОВ “Трансшип- Тракс” транспортних послуг з перевезення вантажу на підставі договору на перевезення вантажу №18/06-02 від 18.06.2024 р. на загальну вартість 24000,00 грн. в тому числі ПДВ – 4000,00 грн.
Позивач, податкову накладну в електронній формі №419 від 03.10.2024 р. на загальну суму з ПДВ 24000,00 гривень засобами телекомунікаційного зв`язку надіслав 25 жовтня 2024 року на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН).
Згідно Квитанції від 25.10.2024 р. про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, податкову накладну зареєстровано за №9318992240, реєстрація податкової накладної від 03.10.2024 р. №419 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки: "Обсяг постачання товару/послуги 49.41, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=5.8219%, "Рпоточ"=31948.99. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних."
17 грудня 2024 року позивач надіслав контролюючому Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 17.12.2024 р. № 2, в яких приєднав копії документів, що подавав разом з поясненнями.
Рішенням регіональної комісії відповідача-1 з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі податкових накладних №12233394/44395867 від 19.12.2024 року позивачу відмовлено в реєстрації Спірної накладної в ЄРПН у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
30 грудня 2024 року позивач засобами телекомунікаційного зв`язку подав відповідачу 2 скаргу на спірне рішення, за результатами розгляду якої скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін.
Не погоджуючись з Рішенням регіональної комісії відповідача-1 з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі податкових накладних №12233394/44395867 від 19.12.2024 року, позивач оскаржив його до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не довели правомірність прийнятих ними рішень, а тому вони є протиправним та підлягають скасуванню, як такі що не відповідають вимогам зазначеним у ч. 2 ст.2 КАС України.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Спірні правовідносини врегульовують Податковий кодекс України, постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 “Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних” (далі - Постанова №1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).
Відповідно до п.п.14.1.60 п.14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. (далі ЄРПН)
Підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Виходячи з аналізу положень ПК України, які регламентують порядок формування податкового кредиту, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Ці положення стосуються також порядку корегування податкового кредиту шляхом подання відповідних розрахунків.
Постановою Кабінету Міністрів України №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).
Згідно п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
П. 5. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
П. 6. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операції, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування зупиняється.
Пункт 1 вказаних Критеріїв передбачає, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
З аналізу положень Порядку №1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація ПН/РК зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання щодо реальності господарської операції, виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, саме для вирішення питання ризиковості здійснення операцій, виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності та інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, ризиковості операцій.
Пунктом 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Для реалізації цієї норми Наказом Міністерства Фінансів України №520 від 12.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких зупинена, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Пунктами 4, 5 Порядку № 520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.
Порядком передбачено, що у разі зупинення податкової накладної платник подає на комісію документи, а саме: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктами 9, 10, 11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
У цій справі, відповідач відмовив у реєстрації податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Суд не погоджується з рішеннями комісії про відмову у реєстрації ПН, оскільки позивачем надані пояснення та копії первинних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію, так як вони повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції, наявність матеріальної бази у позивача для її здійснення та не є складеними з порушенням законодавства.
Зазначаючи в рішенні про відмову у реєстрації ПН про те, що наданні платником податку копії документи, складені/оформлені із порушенням законодавства, відповідач не зазначає які саме документи та в чому полягають ці порушення, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу, чи з якими порушеннями законодавства вони складені. 
Лише у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що обсяг постачання товару/послуги 49.41, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, платіжні інструкції складені з порушенням законодавства, акт надання послуг не завірений підписом замовника.
Надані до справи докази підтверджують, що позивач є суб`єктом, який самостійно здійснює перевезення вантажів автомобільним транспортом, тобто самостійно продукує відповідну діяльність (роботу, послугу) з перевезення. У той же час будь-які відомості щодо придбання позивачем такої діяльності (роботи, послуги) в інших суб`єктів господарювання в матеріалах справи відсутні. З огляду на те, що позивач є виробником, а не покупцем робіт (послуг) "перевезення вантажу", у позивача об`єктивно відсутній такий показник визначення ризиковості господарської операції, як залишок (різниця) обсягу придбання такої послуги та обсягу її постачання. Водночас відповідачі не взяли до уваги виробничий статус позивача та не обґрунтували, в чому тоді існує ризиковість операції.
З огляду на наведене, подання або неподання платником податків таблиці даних, про яку зазначає відповідач у відзиві не має жодного значення при виявленні критерію ризиковості за пунктом 1 додатку 3 до Порядку № 1165 та не може обґрунтовувати як зупинення реєстрації спірної накладної, так й прийняття спірного рішення. 
Щодо платіжних інструкцій, Акту наданих послуг та видаткових накладних позивач зазначив, що перелічені Відповідачем-1 документи не є первинними документами, більш того такими, що прямо не відносяться до наданої послуги позивачем ТОВ “Еліксир Україна”, адже такі документи надавались ТОВ “ТРАНСШИП-ТРАКС” по контрагентах, які надавали послуги із обслуговування автомобільної техніки позивача на підтвердження наявності матеріально-технічної можливості надання транспортних послуг, а саме виписки із банку за період з 01.10.2024 р. по 31.10.2024 р. із контрагентами ТОВ “INTER CARS UKRAINE”, ТОВ “АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС” та ТОВ “СЕРВІС ЦЕНТР АВТОМОДЕРН”, так як акт №4878 від 30.10.2024 р. і видаткові накладні №SI0004976413 від 29.10.2024 р., №SI0004973465 від 28.10.2024 р., №SI0004963632 від 23.10.2024 р. видані за договором поставки запчастин №U62807 від 08.07.2022 р. для ремонту автотранспортної техніки укладеного між позивачем та ТОВ “INTER CARS UKRAINE”, а отже такі документи не спростовують права Позивача, як платника податку, зареєструвати податкове зобов`язання з ПДВ за послугою наданою ТОВ “Еліксир Україна” на загальну суму 24000,00 грн. із яких ПДВ – 4000,00 грн., що в свою чергу не є підставою для відмови в реєстрації ПН №419 від 03.10.2025 р. Відповідач-1 обґрунтовує виявлені недоліки виписки по рахунку позивача за період з 01.10.2024 р. по 31.10.2024 р. та платіжної інструкція №20351 від 14.10.2024 р. їх невідповідності п. 51 Постанови Правління Національного Банку України від 04.07.2018 № 75 “Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України”. Натомість, таке Положення було постановлено Правління Національного банку України з метою встановлення основних вимог щодо організації бухгалтерського обліку в банках України. Тобто, дана вимога є обов`язковою для здійснення бухгалтерського обліку саме в банках в процесі виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передавання інформації про операції банку зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
При направленні Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, на всі документи, які направляються через електронний кабінет платника податків, накладається електронний цифровий підпис за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, який прирівнюється до власноручного підпису директора підприємства (печатки). Під час створення ідентичних за документарною інформацією та реквізитами документів в електронній та паперовій формі кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. А тому є незрозумілим який ще спосіб завірення документів направлених в електронному вигляді вимагає від платника податків відповідач та у якій формі, а їх окремі недоліки не можуть бути покладені в обґрунтування правомірності прийнятих рішень.
Крім того, сам факт невідповідності банківських виписок чи платіжних інструкцій Постанові НБУ не є підтвердженням нездійснення розрахунків між учасниками договору та не спростовує факт поставки товару/надання послуг, тобто настання однієї з подій передбачених ст. 187 ПК України. 
При цьому, податковий орган не спростовує факт розрахунків та надходження коштів на рахунки позивача та надання послуг відповідно до укладених договорів. 
Податковий орган не є органом уповноваженим здійснювати контроль за оформленням банківських платіжних документів розрахунки по яким проведені банком. 
Платіжна інструкція складається платником коштів і подається в банк для списання коштів з його рахунку на рахунок покупця, і саме тому контроль за змістом та формою цього документа покладається на банк, а не податковий орган, який вийшовши за межі своїх повноважень аналізує відповідність платіжної інструкції Постанові Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 “Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України”.
Отримувач коштів, тобто позивач, не має впливу на складання платіжної інструкції, оскільки основною метою продавця є продаж товару та отримання коштів на рахунок, що і відбулось при цій господарській операції та підтверджено первинними документами.
Банківська виписка не виконує функцій первинного документа для отримувача коштів, (п.1.30 Закону 2346 “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”) тобто не фіксує здійснення певної операції, а тільки узагальнює інформацію щодо їх проведення. Отже, якщо документ не містить достатньо відомостей про операцію або взагалі не містить такої, то це не первинний документ. Клієнт банку отримує банківську виписку, через систему електронних платежів “Кліент-Банк”, яка є регістром бухгалтерського обліку. 
Посилання податкового органу на те, що надані документи мають дефекти, як то відсутність печатки, підпису не є належним обґрунтуванням прийнятих рішень, оскільки відповідач не зазначає чому недостатньо наданих, а саме: договорів поставки, платіжних інструкцій, видаткових накладних, які свідчать про виконання вимог передбачених ст. 187 ПК України, щодо складання та направлення на реєстрацію ПН.
Жодних заперечень, щодо істотних умов договорів, проведених розрахунків, руху активів, постачання товару/послуги і реальності операції відповідач не зазначив, окрім невідповідності платіжних інструкцій, відсутності підписів, що не є належним обґрунтуванням прийнятого рішення.
Отже, ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, маючи в розпорядженні достатню кількість первинних документів щодо підстав видання податкової накладної, приймаючи рішення про відмову у реєстрації з підстав надання документів, складених з порушенням законодавства та не зазначаючи при цьому яких і з якими порушеннями, в подальшому у відзиві штучно створюють інші підставу відмови у реєстрації ПН, таку як надання документів складених з порушенням законодавства, що можуть породжувати сумніви щодо реальності господарської операції. При цьому про перелік документів які складені з порушенням законодавства, позивачу стає відомо тільки з відзиву на позовну заяву. 
Зазначене дає підстави суду для висновку про штучне створення ситуації правової невизначеності зі сторони податкового органу.
Відповідачі ігнорують дійсні обставини, виправдовуючи свій прояв негативної дискреції, обставинами, які не були підставою для прийняття спірного рішення і не зазначалися у ньому.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Воно не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. 
Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року справа №822/1817/18, від 21 травня 2019 року справа №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року справа №819/330/18.
Таким чином, на момент прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, а надані документи та пояснення є достатніми для її реєстрації. Відмова в реєстрації ПН є протиправною, а прийняті рішення підлягають скасуванню.
Оскільки Комісія протиправно відмовила у реєстрації ПН, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на реєстрацію ПН, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України їх зареєструвати.
При цьому, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав позивача.
За таких обставин, відповідачі не довели правомірність прийнятих ними рішень, а тому вони є протиправним та підлягають скасуванню, як такі що не відповідають вимогам зазначеним у ч. 2 ст.2 КАС України.
Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.1 а.с. 156) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року по справі № 420/8909/25, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   А.Г. Федусик