"12" січня 2026 р. Справа № 363/5398/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
/заочне/
12 січня 2026 року       м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря Підопригори Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та договором про надання коштів у кредит, в обґрунтування якого посилався на те, що:
26.08.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за №8224705, який підписано електронним підписом позичальниці, що відтворений шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, який зазначено в п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору відповідачка підтверджує, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил. 06.06.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРННЕНЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу за №06062025, згідно умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 06.06.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги і до відповідачки в загальній сумі 20 778, 16 грн., з яких: 7 876,44 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 651,72 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4 250 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами. 
Крім того, 14.11.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит за №73827771, підписанням якого відповідачка підтвердила, що ознайомлена на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодилась, що до моменту підписання цього договору позики вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу за №27/03/25, згідно умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників за №2 від 27.03.2025 року до договору факторингу за №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги і до відповідача в загальній сумі 14 841 грн., з яких: 4 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 675 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8 991 грн. – сума заборгованості за пенею, 675 грн. – комісія за надання позики, у зв`язку із чим позивач і звернувся до суду з вказаними вимогами, в яких просить суд стягнути з відповідачки на його користь загальну суму боргу за вказаними договорами в розмірі 35 619, 16 грн.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.09.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову проти постановлення заочного рішення не заперечував. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, крім того повідомлялась через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
12.01.2026 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного:
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
1. Так, судом встановлено, що 26.08.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за №8224705, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6391 (а.с. 8-17).
Згідно п.п. 1.2.-1.4.,1.5.-1.5.1 зазначеного договору - товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. При цьому: сума кредиту (загальний розмір) складає 6 500 грн. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком за №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору.
Відповідно до п. 2.1.-2.2., 3.1.-3.2.,6.4-6.4.2. договору - кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки за № НОМЕР_1 . У випадку, якщо після закінчення здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з буд-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду, споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 26.08.2024 року або 27.08.2024 року. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладення договору, а у наступний календарний день, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 1.4. договору , відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті/мобільному застосунку «CreditPlus» та/або направляється на електронну адресу споживача.
Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів. У випадку, якщо день надання та день поверхня кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 585 грн. на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 130 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Додатком за №1 до договору про надання споживчого кредиту за №8224705 від 26.08.2024 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 17 (на звороті-18)
26.08.2024 року відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С6391 підписано зазначений договір, крім того 26.08.2024 року відповідачкою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором GG9840 підписано також і паспорт споживчого кредиту. (а.с.17, 19-20)
30.08.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору №8224705 про надання споживчого кредиту від 26.08.2024 року, згідно умов якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 2 000 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору: п.1.1 викласти п.1.3 договору в новій редакції - «1.3. сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 500 грн. Тип кредиту - кредит. П. 1.2. викласти Додаток за №1 до договору в новій редакції, що додається. П. 1.3. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, сторони також визначають, що на момент укладення цієї Додаткової угоди: денна процентна ставка складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день. (Розрахунок: (30 520,00 грн/ 8 500,00 грн)/ 360 дн. ? 100% = 1,00% в день); - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,98% в день. (Розрахунок: (30 026,00 грн / 8 500,00 грн ) 360 дн. ? 100% = 0,98% в день). Загальні витрати зазначені в договорі на дату його укладання, збільшаться та складуть: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 30 520 грн.; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 30 026 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2 340,07% річних; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2 044,30% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в договорі на дату його укладення збільшиться та складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 39 020 гpн.; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 38 526,00 грн. Дати надання частини кредиту: 30.08.2024 року або 31.08.2024 року. (а.с.21-22)
Перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів за вказаним договором підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 11.06.2025 року, згідно якої 26.08.2024 року на картку № НОМЕР_1 відправлено кредитні кошти у сумі - 6 500 грн. та довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 09.06.2025 року, згідно з якою відповідачці перераховано кошти сумою 2 000 грн., номер транзакції – 09863ddf-a429-4030-b7dc-d098ed9e57a5, дата і час виконання – 30.08.2024 року, зарахування на карту № НОМЕР_1 . (а.с. 26-27)
06.06.2025 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу за №06062025, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги і щодо відповідачки (а.с. 31-33).
Так, як вбачається з акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 06.06.2025 року за договором факторингу за №06062025 від 06.06.2025 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників від 06.06.2025 року, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу за №06062025 від 06.06.2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 34).
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 06.06.2025 року до даного договору факторингу - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 у розмірі 20 778, 16 грн., з яких: 7 876, 44 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 651, 72 грн. – сума заборгованості за відсотками, 4 250 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами. (а.с.36)
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 вбачається, що станом на 05.06.2025 заборгованість становить 20 778, 16 грн., з яких: 7 876,44 грн. – основний борг на початок дня, 1 941,18 грн. – проценти знижені, 11 042,92 грн. – проценти стандартні, 4 250 грн. – штраф. (а.с. 28-30)
2. Крім того, 14.11.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) за №73827771. (а.с.47-48)
Відповідно до п.п. 2.1.1.-2.2.4. договору мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов договору – надання коштів у кредит. Сума кредиту – 4 500 грн. Строк кредитування – 30 днів. Процентна ставка/день 0,500% (фіксована). Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовій сумі складає 675 грн.). Дата надання кредиту – 14.11.2024 року, дата повернення кредиту – 13.12.2024 року, денна процентна ставка/день – 1,000%, проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною), %/день – 2,70%, пеня, %/день – 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 2 617,16%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 5 850 грн., що також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспортом споживчого кредиту до договору про надання коштів у кредит. (а.с. 42-49)
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. (а.с.52-53)
27.03.2025 року укладено додаткову угоду за №1 до договору факторингу за №27/03/25. (а.с. 54)
Як вбачається з акту прийому-передачі Реєстру Боржників за №2 від 27.03.2025 року за договором факторингу за №27/03/25 від 27.03.2025 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників за №2 від 27.03.2025 року, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу за №27.03.2025 від 27.03.2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. (а.с. 55)
Відповідно до витягу з реєстру боржників за №2 від 27.03.2025 року до даного договору факторингу - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги і до відповідачки за договором за №73827771 у розмірі 
14 841 грн., з яких: 4 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 675 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8 991 грн. – сума заборгованості за пенею, 675 грн. – комісія за надання позики. (а.с.57)
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором за №73827771 за період з 14.11.2024 року по 27.03.2025 року заборгованість відповідачки становить 14 841 грн., з яких: 4 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 675 грн. – сума заборгованості за відсотками, 8 991 грн. – сума заборгованості за пенею, 675 грн. – комісія за надання позики. (а.с. 58)
Таким чином, встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з вищезазначених договорів про надання споживчого кредиту та надання коштів у кредит.
Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України - правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України - первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» - електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.
Так, зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом крипографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).
Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчуваного органу, засвідчуваного центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Проаналізувавши зміст договору за №8224705 від 26.08.2024 року та додані позивачем до нього письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 у загальному розмірі 16 528, 16 грн., що складається з: 7 876, 44 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 651, 72 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки за вказаним договором за №8224705 заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 4 250 грн., суд зазначає наступне.
Так, ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Разом з тим, 17.03.2022 року набрав чинності Закон України від 15.03.2022 року за №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, наведені положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України стосуються правовідносин, що виникли з договору позики та/або кредитного договору, за умовами яких позичальнику надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем).
Загальновідомо, що Указом Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався й діє до теперішнього часу.
З огляду на це та враховуючи, що відповідачці нараховано штрафні санкції за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 від 26.08.2024 року, що відповідно, підлягав виконанню у період дії воєнного стану, тому такі кошти підлягають списанню кредитодавцем/позикодавцем на підставі імперативної вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 4 250 грн., не підлягають задоволенню.
Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 від 26.08.2024 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості з відповідачки за вказаним договором підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 16 528, 16 грн., з яких: 7 876,44 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 651,72 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Що стосується вимог позивача до відповідачки за договором надання коштів у кредит за №73827771 від 14.11.2024 року:
Так, умовами зазначеного договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки.
Відповідно до пункту 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.
Так, п. 1.13 вказаної Інструкції зазначає, що, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження).
Згідно із п. 2.14 Інструкції - банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача – «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».
Отже, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; , згідно ст. 79 ЦПК України - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
З долучених до матеріалів справи доказів в обґрунтування позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання кредитних коштів від 14.11.2024 року за №73827771, відсутні відповідні платіжні доручення, чи належним чином завірені копії на підтвердження тих обставин, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор), перерахував відповідачці на платіжну картку, тощо, кредитні кошти згідно договорів. А відтак посилання позивача про надання ОСОБА_1 кредитних коштів є безпідставними та не підтверджено належними доказами.
Оскільки позивачем не підтверджено належними доказами факту надання кредитних коштів первісним кредитором – відповідачці, вимоги позивача в цій частині не є доведеними.
Судова практика у кредитних правовідносинах, стягненні заборгованості за договорами займу наразі дотримується позиції необхідність наявності доказів щодо передачі кредитором грошових коштів боржнику. Обов`язковою умовою для прийняття позитивного для кредитора рішення є надання останнім документу, який підтверджує вказаний факт.
Так, позиція ВС/КЦС у справі за №278/2177/15-ц від 17.12.2021 року викладена наступним чином - заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним, договором.
В даній справі позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру надав суду лише докази щодо укладення договору, при цьому не зазначив, щодо наявності у позивача, або іншої особи оригіналів письмових, або електронних доказів, які підтверджують факт надання відповідачці кредитних коштів за вказаним договором.
Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Позиція Верховного Суду викладена в постанові від 29.01.2020 року по справі за №755/18920/18 свідчить про те, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь - яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, належними доказами факт отримання відповідачкою кредитних коштів за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) за №73827771 від 14.11.2024 року у відповідному розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості з відповідачки за вказаним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідачки лише заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 від 26.08.2024 року в загальному розмірі 16 528, 16 грн., що складається з: 7 876, 44 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 651, 72 грн. - сума заборгованості за відсотками; в задоволенні решти позовних вимог, в тому числі і щодо стягнення за вказаним договором 4 250 грн. - заборгованості на пенею, штрафами та щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання коштів у кредит від 14.11.2024 року за №73827771 у загальному розмірі – 14 841 грн. - слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 405, 06 грн., виходячи з розрахунку: розмір задоволених позовних вимог 16 528 грн. 16 коп. * 3 028,00 грн. сума сплаченого судового збору / 35 619 грн. 16 коп. розмір заявлених позовних вимог = 1 405 грн. 06 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, ст. ст. 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. ст. 1, 3, 4, 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис», ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту за №8224705 від 26.08.2024 року в загальному розмірі 16 528 (шістнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн. 16 коп.
Стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 405 (одна тисяча чотириста п`ять) грн. 06 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04.01.2012 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя О.П. Дьоміна