П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
12 грудня  2025 року                                                                                              м. Київ
Справа № 758/5073/24
Провадження № 22-ц/824/13883/25
 
Київський апеляційний  суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                        судді-доповідача  Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
 
сторони:           позивач                               Комунальне підприємство виконавчого органу  
Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
відповідачі:                         ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
                                             
розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 поданою адвокатом Грушкою Володимиром Ігоровичем, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року в справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2024 року КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01.11.2021 позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води.
Відповідачі від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся.
Проте відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2024 складає 57 753 грн 80 коп., з яких: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі 13 120 грн 40 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13 297 грн 15 коп.; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23 175 грн 62 коп., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 8 160 грн 63 коп.
Окрім цього, у відповідачів також існує заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 111 грн 16 коп., з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 869 грн 84 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 429 грн 80 коп.
Окрім цього, позивач, на підставі Договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП КМДА «Київтеплоенерго», набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого водопостачання та з централізованого постачання гарячої води в розмірі 299 грн 41 коп.
Таким чином позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року  позов КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 13 120 (тринадцять тисяч сто двадцять) грн 40 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 299 (двісті дев`яності дев`ять) грн 41 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23 175 (двадцять три тисячі сто сімдесят п`ять) грн 62 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 869 (вісімсот шістдесят дев`ять) грн 84 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 80 коп.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 111 (сто одинадцять) грн 16 коп.
Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43 (сорок три) грн по 21 (двадцять одній) грн 50 коп. з кожного.
Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. по 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп. з кожного.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2024 складає 57 753 грн 80 коп., з яких: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі 13 120 грн 40 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13 297 грн 15 коп.; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23 175 грн 62 коп., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 8 160 грн 63 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Грушка В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову в повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачі є власниками квартири з 28 липня 2021 року а тому стягнення заборгованості з 2018 року є безпідставним.
Також вказує, що надані позивачем розрахунки гігокалорій  теплової енергій та на підставі чого проводились такі нарахування.
Зокрема посилається на те, що позивач надав послуги неналежним чином, оскільки були постійні скарги на якість послуг та їх відсутність.
07 липня 2024 року листом Київського апеляційного суду витребувано матеріали справи № 758/5073/24 з Подільського районного суду м. Києва.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 поданою адвокатом Грушкою В.І., на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року в справі за позовом КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
22 липня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно з частиною тринадцятою  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Встановлено, що КП «Київтеплоенерго», є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії з 01.08.2018 року.
За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».
Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Постанови КМУ від 11.12.2019 року №1182 «про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постанови №830 « Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 року.
Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідачі у порушення вимог чинного законодавства у сфері комунальних послуг своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2024 складає 57 753 грн 80 коп., з яких: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з центрального опалення в розмірі 13 120 грн 40 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13 297 грн 15 коп.; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 23 175 грн 62 коп., заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 8 160 грн 63 коп.
Окрім цього, у відповідачів також існує заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 111 грн 16 коп., з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 869 грн 84 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 429 грн 80 коп.
Окрім цього, позивач, на підставі Договору про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП КМДА «Київтеплоенерго», набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого водопостачання та з централізованого постачання гарячої води в розмірі 299 грн 41 коп.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 917/1307/18 23 жовтня 2019 року, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.
При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
            Як убачається з матеріалів справи на підтвердження заборгованості позивачем було долучено розрахунок заборгованості, розрахунок заборгованості, відомості реєстрації параметрів теплоспоживання, відомості обліку теплової енергії, Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи 
Таким чином на думку апеляційного суду позивачем було надано докази наявності заборгованості за сплатою комунальних послуг з відповідачів, факт надання послуг та належне обслуговування абонентів тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідачі є власниками квартири з 28 липня 2021 року а тому стягнення заборгованості з 2018 року є безпідставним.
Як убачається з матеріалів справи, а саме Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно дата та час  державної реєстрації права власності 28 липня  2021 року.
Разом з тим, з вказаного витягу вбачається, що підставою для державної реєстрації права власності стало свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий: 10 грудня 1993 року, видавник: Відділ приватизації житла Подільської райдержадміністрації (свідоцтво видане згідно розпорядженням від 10 грудня 1993 року №3375).
Таким чином, судом встановлено, що дійсно право власності було зареєстроване в державному реєстрі 28 липня 2021 року, разом з тим, право власності відповідачі отримали відповідно до свідоцтва про право власності від 10 грудня 1993 року, та саме з цього моменту були власниками нерухомого майна, а 28 липня 2021 року лише здійснили реєстрацію такого майна у відповідності до чинного законодавства, оскільки право на нерухоме та інше майно яке було отримано до 01 січня 2013 року не було внесено до державного реєстру речових прав, оскільки вказаний реєстр розпочав функціонування з 01 січня 2013 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи та доказами які наявні в матеріалах справи.
Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без задоволення.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 рокубез змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.
Оскільки Київський апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану адвокатом Грушкою Володимиром Ігоровичем - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року -  залишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                                                      А. М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                                        Л. Д. Поливач
 
    О. І. Шкоріна