ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5868/25                                                Головуючий 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження №33/818/1867/25                        Доповідач: Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       10 грудня 2025 року                                                                м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
при секретарі Вакула Н.С., 
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новобаварського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
                ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постановою судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2025 року внесені уточнення до резолютивної частини постанови Новобаварського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2025 року.
Змінено абз.1 наступним: ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Новобаварського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2025 року та від 23 вересня 2025 року, а справу направити на перегляд.
В обґрунтування доводів зазначає, що працівники поліції не повідомили причину його зупинки, при складанні протоколу свідки не залучались, водійське посвідчення не вилучалось, права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП не роз`яснялись. Звертає увагу на те, що протокол та рапорт не може бути доказами у справі, оскільки працівники поліції є суб`єктами владних повноважень, здійснюючих функцію нагляду та контролю за безпекою руху, виступаючих з боку обвинувачення. Зазначає, що від підпису в протоколі він відмовився, а копію протоколу під розписку не отримав. Вказує, що в суді першої інстанції справа розглядалась без його участі, будь-яких повісток, повідомлень на телефон не отримував. 

Крім того,  ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, визнавши причини пропуску поважними, оскільки справа розглянута за його відсутності, а про існування постанови йому стало відомо після її отримання по пошті 19 вересня 2025 року, у зв`язку з чим не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, своєчасно подати апеляційну скаргу. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, однак відмовився від надання показань на підставі ст.63 Конституції України та у подальшому фактично відмовився від апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
       Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Так, згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того підстав, є обов`язком водія, а не його правом. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним за  ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості наступних письмових доказів: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414293 від 06 серпня 2025 року, відеозапис від 06 серпня 2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 серпня 2025 року, акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів від06 серпня 2025 року, рапорт працівника поліції.
Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №414293 від 06 серпня 2025 року вбачається, що 06 серпня 2025 року о 14 годині 12 хвилин в м. Харкові по вул. Львівській, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», відмовився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Свідки не залучались, велась відеофіксація (арк.1).
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06 серпня 2025 року та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 серпня 2025 року, ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився, у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду (а.с.6,7).
Згідно рапорту поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП, капрала поліції, Федюшина Олександра, 06 серпня 2025 року в складі екіпажу КУПОЛ-3204 за адресою: м. Харків, вул. Львівська, 13, було зупинено транспортний засіб Audi A6, з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за порушення п.п.9.2 а ПДР України. Під час спілкування з водієм, ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», відмовився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку. П.п.2.5 ПДР України, на водія було складено постанову серії ЕНА з №5411125 за ч.2 ст.122 КУпАП та протокол серії ЕПР1 №414293 за ч.1 ст.130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, авто залишилось на місці без порушень ПДР. Тимчасовий дозвіл не видавався, посвідчення не вилучалось (арк. 8).
У матеріалах справи також міститься відеозапис події від 06 серпня 2025 року за участю ОСОБА_1 , з якого вбачається, що працівники поліції їдуть за автомобілем, який зупинився біля узбіччя дороги. З-за керма транспортного засобу вийшов водій та направився до працівників поліції. На вимогу працівників поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водій повідомив, що у нього їх нема і він взагалі не їхав. Крім того, протягом тривалого часу водій намагався покинути місце зупинки транспортного засобу. Працівники поліції викликали додатковий екіпаж, а також роз`яснили водію, що у разі продовження таких дій, до нього будуть застосовані спеціальні засоби. Водію повідомили причину зупинки, а саме не подання сигналу світловими покажчиками при повороті, а також не надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що є порушенням ПДР. Працівники поліції, встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , повідомили про розгляд справи, а саме за порушення п.9.2 Б ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. ОСОБА_1 повідомили його права та обов`язки, передбачені ст.10, ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також право на оскарження постанови протягом 10 днів. Крім того, під час спілкування з водієм, працівники поліції у останнього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Після складання матеріалів, ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копій процесуальних документів, мотивуючи це поганим зором. ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом.
Таким чином, з відомостей цього відеозапису, об`єктивно вбачаються обставини події, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та хід спілкування останнього з працівниками поліції, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, законну вимогу працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.
Поряд із цим, з метою перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції викликав в судове засідання працівника поліції ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , для з`ясування обставин події, які він зафіксував в протоколі.
У судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року свідок пояснив, що 06 серпня 2025 року вони були на чергуванні, та побачили транспортний засіб, який при повороті не увімкнув світловий покажчик, у зв`язку з чим було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, від якого ОСОБА_1 категорично відмовився. ОСОБА_1 неодноразово були роз`яснені його права та обов`язки, оскільки відносно нього була також складена постанова за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з не включенням покажчику повороту, а також за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з відмовою надати посвідчення водія. Звертав увагу на те, що ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції у грубій формі, з`ясовував причину зупинки та намагався покинути місце вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, було викликано додатковий екіпаж, і на допомогу приїхав наш командир, який також і слідкував, щоб дії працівників поліції були процесуальними.
Підставою для зупинки транспортного засобу було порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме не увімкнення покажчика повороту, про що свідчить відеозапис, доданий до матеріалів справи.
ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився, як від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення, так і копії постанови, а також розписуватися у зазначених документах.
Свідок зазначав, що це саме він складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відомості, які у ньому зазначені, відповідають дійсності. 
Такі пояснення працівника поліції в суді апеляційної інстанції, вочевидь, узгоджуються з іншими фактичними відомостями, які містяться в матеріалах справи, та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Слід зазначити, що саме відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння чи ні.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Однак, ОСОБА_1 не скористався своєю процесуальною можливістю та не звернувся із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. 
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що стороною захисту подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції не повідомили йому причини зупинки транспортного засобу є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами події за участю ОСОБА_1 , з яких вбачається, що при зупинці транспортного засобу працівником поліції було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення водієм п. 9.2 Б ПДР, оскільки при повороті не було увімкнено відповідний покажчик, у зв`язку з чим була складена постанова. 
Окрім того, слід зауважити, що правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, а саме незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не звільняє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.
Доводи сторони захисту про не залучення свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку був зафіксований працівниками поліції на відео з застосуванням технічних засобів, а тому, присутність свідків, відповідно до вимог ст.266 КУпАП, в даному випадку, не є обов`язковою, і не свідчить про порушення працівниками поліції порядку огляду водіїв на стан сп`яніння. 

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що рапорт не є доказом у справі, оскільки працівники поліції є суб`єктами владних повноважень, апеляційний суд зазначає наступне.
Рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з цим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці в сукупності з усіма наявними доказами. 
При цьому, рапорт поліцейського не є самостійним беззаперечним доказом вини особи, у вчиненні адміністративного правопорушення, однак, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт оцінюються судом у сукупності з іншими доказами у справі, які узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, твердження апелянта про те, що рапорт, який є в матеріалах справи, не повинен братися до уваги, не є слушними.

Не знаходять свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не отримання ним копії протоколу та не вилучення у нього посвідчення водія, оскільки спростовуються відеозаписом події за участю ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 неодноразово працівниками поліції були роз`яснені його права та обов`язки, ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу та постанови, а посвідчення водія не вилучалось, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 надати його працівникам поліції, тому відносно нього була складена відповідна постанова. 
А, відтак, доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними та розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції за його відсутністю, у зв`язку з чим він не ознайомлений з матеріалами справи та змістом протоколу, є необґрунтованими, оскільки при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право було відновлено шляхом прийняття до провадження його апеляційної скарги, надання можливості ознайомитись із матеріалами справи та відповідних пояснень, а також подачі відповідних клопотань чи доповнень. Разом з тим,   ОСОБА_1 не надав будь-яких інших доказів, які б спростовували  його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, натомість, взагалі відмовився від надання пояснень в суді апеляційної інстанції на підставі ст.63 Конституції України, та у подальшому під час апеляційного розгляду фактично відмовився від своєї апеляційної скарги.

Поряд із цим, у матеріалах справи міститься довідка інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Танцур Юлії про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав 20 червня 2025 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 (арк.5), що свідчить про позитивне складення ним іспиту на знання вимог Правил дорожнього руху, а тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що останній знає Правила дорожнього руху, в тому числі п. 2.5. 
Таким чином, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував Правила дорожнього руху, що також свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.
Отже, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Разом з цим, у судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 заявив, що є підстави для залишення його апеляційної скарги без розгляду, при цьому він відмовився від надання пояснень по суті на підставі ст.63 Конституції України.
Однак, виходячи з вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості постановити рішення про повернення апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою апелянта від неї та закриття апеляційного провадження у справі.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч.8 ст. 294 КУпАП, а також те, що  ОСОБА_1 фактично відмовився від апеляційної скарги, а інших апеляційних скарг матеріали провадження не містять, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення його апеляційної скарги, а оскаржувану постанову належить залишити без змін. 

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Новобаварського   районного   суду   м.Харкова   від 09 вересня 2025року задовольнити, поновивши йому цей строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Новобаварського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2025 року з урахуванням постанови судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2025 року у справі про притягнення    ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя                                                                        С.К. Шабельніков