Справа № 355/1418/25 
Провадження № 2/355/90/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі: 

головуючого судді Троценко Т. А.
за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому вказала, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20.04.2016, постановленого по справі № 355/411/16-ц з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідач ухиляється від виконання рішення суду, не виконує обов`язки щодо утримання дитини, не сплачує аліменти, і станом на 30. 06. 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 400 829,07 грн., будучи працездатною особою, не здійснив жодного платежу, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 188 527,18 грн. в якості санкції за не виконання рішення суду.
Позивачка до суду не з`явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. 
Відповідач до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений, відзиву на позов не надав, і суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . 
Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 20.04.2016 року, постановленого по справі № 355/410/16-ц з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 08.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 

10. 05. 2016 року державним виконавцем ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції винесена постанова ВП № 51035624 і відкрито виконавче провадження з виконання судового рішення від 20. 04. 2016 року.
З довідок – розрахунків державного виконавця № 118818 від 09. 10. 2024 року та № 99917 від 30. 06. 2025 року вбачається, що за період з 01. 01. 2022 року по 30. 08. 2024 року та з 30. 08. 2024 року по 30. 06. 2025 року ОСОБА_2 рішення суду про стягнення аліментів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 400 829,07 грн. 

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.
Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати доньки відповідачем не надано. 
Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відсутність гарантії виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.
Також у п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.
Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько дитини несе не лише з рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 ст. 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до частини першої статті 196 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».
У статті 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частини другої статті 5 Цивільного кодексу України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (частини перша та друга статті 4 ЦК України).
Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом № 2037-VIIIна підставі статті 58 Конституціїта статті 5 ЦК України має зворотну дію в часі.
Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права у спірних подібних правовідносинах викладені в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 753/12684/16.
Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При обчисленні розміру пені суд враховує правову позицію, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03,04.2019 року по справі № 333/6020/16.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множимо на кількість днів заборгованості та множимо на 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця,у якому повинні сплачуватися аліменти,і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини,та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і додня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Таким чином загальний розмір пені за період з 01. 01. 2022 року по червень 2025 року складає 188 527,18 грн.
Відповідач не спростував обставини, викладені в позовній заяві, розмір заборгованості по аліментах не оспорював, причини несплати аліментів не пояснив, підстав для звільнення від нарахування пені не навів, тому позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України та в розмірі, визначеному ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 180,196 СК України, ст. ст. 10,14,141, 259, 263-265,273, 354,355 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 188 527,18 грн. 

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. А. Троценко