ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8368/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 р. (суддя Калашник Ю.В.) в адміністративній справі №280/8368/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою, в якій просила суд визнати дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у обмеженні нарахування та сплаті (перерахуванні, стягненні) аліментів по виконавчому провадженню №59383095 від 22.06.2020 з грошового забезпечення військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 - ОСОБА_2 за період з квітня 2024 року по травень 2025 року пропорційно щомісячним нарахуванням грошового забезпечення; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та сплату (відрахування) аліментів по виконавчому провадженню №59383095 від 22.06.2020 з грошового забезпечення військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 за період з квітня 2024 року по травень 2025 року пропорційно щомісячним нарахуванням грошового забезпечення.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 р. провадження в адміністративній справі №280/8368/25 за позовною заявою ОСОБА_1 було відкрито. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 р. провадження у справі закрито у зв`язку із тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
У поданій апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції помилково ототожнив спір із сімейним, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень і виконує владні управлінські функції.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача та третьої особи - Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до апеляційного суду не надходив.
Третя особа - Військова частини НОМЕР_2 надала суду письмові пояснення, в яких вказав на те, що спір між сторонами виник у зв`язку із виплатою позивачці аліментів на виконання судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.06.2019 №323/1552/2019, тому не має ознак публічно-правового спору і не може вирішуватись адміністративним судом. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 23 грудня 2025 р.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами цієї процесуальної норми суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Апелянтка/позивачка вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі за поданим нею адміністративним позовом.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 цього ж Кодексу суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2020 р. у справі № 160/4136/20 вказав на те, що "неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень... Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень."
Такий правовий висновок сформульований і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 р. у справі №813/1076/17 та від 14 листопада 2018 р. у справі №817/986/17. 
Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , спір між нею та Військовою частиною НОМЕР_1 виник у зв`язку із виплатою аліментів у розмірі, з яким вона не згодна. 
Суд першої інстанції встановив, що виплата аліментів здійснюється на підставі судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.06.2019 №323/1552/2019. Крім того, за інформацією, наданою суду Оріхівським відділом державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №59383095 від 19.06.2019 з примусового виконання зазначеного судового наказу (а.с.46-63).
Таким чином, спір, за вирішенням якого позивачка звернулась до адміністративного суду, не є публічно-правовим, оскільки стосується виконання судового наказу про стягнення аліментів, тому має розглядатись за правилами цивільного судочинства, що і було роз`яснено судом першої інстанції в оскарженій ухвалі.
Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, тому не є підставами, визначеними статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженої ухвалискасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 р. в адміністративній справі №280/8368/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 січня 2026 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий