П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/19039/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
05 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
до суду від позивача надійшла заява про зміну способу виконання рішення, в якій позивач просив змінити спосіб і порядок виконання рішення, яке виніс Хмельницький окружний адміністративний суд від 24.01.2022 у справі №560/19039/21 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25.10.2021 № 11/6658, з врахуванням виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості з 01.04.2019 по день проведення перерахунку в сумі 130002,01 грн.
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що рішення суду не виконано в повному обсязі. Згідно з випискою боргу відповідача на виконання рішення суду лише розраховано суму доплати за період з 01.04.2019 по 30.05.2022, яка складає 130002,01 грн, проте вона не виплачена.
Відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року заяву зміну способу і порядку виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №560/19039/21 задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №560/19039/21 позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.10.2021 № 11/6658.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25.10.2021 № 11/6658, з врахуванням виплачених сум.
Судом встановлено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №560/19039/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 25.10.2021 № 11/6658.
В результаті проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становить: з 01.04.2019 - 9190,94 грн, з 01.03.2022 - 10477,67 грн.
За період з 01.04.2019 по 31.05.2022 нарахована сума доплати в розмірі 130002,01 грн.
Наразі заборгованість у розмірі 130002,01 грн заявнику не виплачена.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог, а відтак наявності підстав для задоволення заяви.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до правового висновку постанови Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №520/13014/20 вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень; списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права є вимога про стягнення коштів.
До того ж, у контексті застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності, як невід`ємної складової проголошеного ст. 8 Конституції України верховенства права, суд доходить до переконання про те, що застосування такого способу захисту як стягнення заборгованості (стягнення коштів за боргом) у публічно-правових спорах може бути застосовано виключно у тому випадку, коли матеріали справи містять достатній обсяг об`єктивних даних, котрі поза розумним сумнівом доводять той факт, що майбутня подія виплати коштів позивачу з урахуванням обмеженості наданих у розпорядження суб`єкту владних повноважень публічних фінансових ресурсів об`єктивно не здатна призвести до погіршення правового становища інших громадян отримувачів поточних грошових платежів.
В силу застереження спеціальної норми процесуального закону - абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України, у редакції Закону України №4094-IX, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З огляду на зміст абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України, у редакції Закону України №4094-IX (який не передбачає ймовірності жодного розсуду суду та виключає правомірність установлення будь-яких обставин, окрім: категорії спору; набрання судовим актом законної сили; тривалості існування боргу) та на підтверджені матеріалами справи обставини існування боргу у відносинах із перерахунку пенсії понад два місяці з дня набрання законної сили відповідним судовим актом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення суду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.