Справа №127/33294/25 
Провадження №1-кп/127/1106/25 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль, Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 01.09.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, 15.05.2020 звільнений з ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» по відбуттю строку покарання;
- 27.10.2023 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, 11.06.2025 знятий з обліку Вінницького районного відділку №1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2025, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025025010000197 від 22.09.2025, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – PVP, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, яку зберігав при собі без мети збуту.
Так, ОСОБА_4 , 22.09.2025 близько о 16:00 год. проходячи неподалік будинку №1 по вулиці Сабарівське Шосе у місті Вінниці був зупинений працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на запитання працівників поліції про наявність при собі заборонених речовин, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини будуть викриті повідомив, що зберігає при собі поліетиленове упакування в середині якого міститься психотропна речовина – PVP.
В подальшому, в ході проведення огляду місця події, в період часу з 17:06 год. по 17:15 год. 22.09.2025, поряд з будинком №1 що по вул. Сабарівське Шосе у місті Вінниці ОСОБА_4 , в присутності двох понятих, дістав із лівої шкарпетки у яку був одягнений, полімерний зіп-пакет в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено – РVP, яка в подальшому працівниками поліції вилучена та поміщена до спеціального пакету.
Відповідно до висновку експерта в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 1,2256 г, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,9317 г.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав, повідомив, що, тривалий час вживає заборонені речовини. З приводу самих подій повідомив, що знайшов пакунок та розуміючи, що в ньому знаходиться заборонена речовина, заховав його до шкарпетки. Після чого, пройшовши декілька метрів був зупинений працівниками поліції, яким повідомив про наявність у нього забороненої речовини та добровільно видав її. Про вчинене шкодує, просив суд суворо його не карати та у разі призначення покарання у виді штрафу розстрочити його виплату.
Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №12025025010000197 від 22.09.2025 (т.1 а.с. 28), заява про добровільну видачу згортка від 22.09.2025 (т.1 а.с. 31), протокол огляду місця події від 22.09.2025 (т.1 а.с. 32-34), постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22.09.2025 (т.1 а.с. 35), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про арешт майна від 25.09.2025 (т.1 а.с. 36), висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-25/20770-НЗПРАП від 24.09.2025 (т.1 а.с. 38-42), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту. 
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Суд зважає на те, що обвинувачений раніше судимий (т.1 а.с. 47-70), неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» остання госпіталізація була в березня 2025 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів та алкоголю», отримує замісну підтримувальну терапію (т.1 а.с. 71), за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.с. 73).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (т.1 а.с. 72).
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, працевлаштований хоч і не офіційно, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді штрафу, визначеному в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Згідно положень ст. 26 КВК України, у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Приймаючи до уваги майновий стан обвинуваченого, суд вважає, що є достатньо об`єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити сплату штрафу із розстрочкою на десять місяців рівними частинами.
На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства, а також, буде відповідати інтересам суспільства на даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 37), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 53, 65-67, 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати  ОСОБА_4  винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає сімнадцять тисяч гривень.
Розстрочити  ОСОБА_4  сплату штрафу в розмірі сімнадцять тисяч гривень рівними частинами на строк десять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі однієї тисячі сімсот гривень щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 3565,60 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.
Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/30074/25 від 25.09.2025, після набрання вироком законної сили – скасувати.
Речові докази в кримінальному провадженні №12025025010000197, а саме: кристалічну речовину, яка знаходиться у поліетиленовому пакеті, змиви із поверхні рук, разом з контрольним зразком, які передано на зберігання до камери речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили – знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:          ОСОБА_1