ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6169/24 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Коротких А.Ю.,
суддів Сорочка Є.О.,
Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеоптик" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеоптик" до Державної інспекції ядерного регулювання України про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Телеоптик" (далі по тексту також позивач, ТОВ "Телеоптик") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції ядерного регулювання України про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеоптик" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Державною інспекцією ядерного регулювання України ТОВ "Телеоптик" було видано ліцензію № ОВ 001077 від 13.12.2019 року зі строком дії з 13.12.2019 року до 13.12.2024 рік на виробництво джерел іонізуючого випромінювання з умовами провадження діяльності згідно з розділом 2 (виробництво генеруючих пристроїв медичного призначення. Дозволяються такі види робіт з ДІВ: виробництво генеруючих пристроїв медичного призначення, тимчасове зберігання вироблених ДІВ. Дозволяються такі види робіт з ДІВ: виробництво генеруючих пристроїв медичного призначення, тимчасове зберігання вироблених ДІВ.
Заявою від 14.08.2023 року КНП "Дитячий медичний центр" Кам`янець-Подільської міської ради звернулось до відповідача про отримання ліцензії на використання джерел іонізуючого випромінювання.
Держатомрегулювання складено протокол від 22.08.2023 року №ПрЮО-25/34 про порушення вимог Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії", в якому зафіксовано, що протокол складено про те, що ТОВ "Телеоптик" здійснюється діяльність у сфері використання ядерної енергії, а саме: виробництво джерела іонізуючого випромінювання (комплексу рентгенівського діагностичного цифрового КРДЦ-04-Альфа), яка відповідно до абзацу 7 частини першої статті 7 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" має здійснюватися на основі ліцензії. Відповідальність за провадження цієї діяльності у сфері використання ядерної енергії без отримання ліцензії та/або іншого документа дозвільного характеру чи реєстрації передбачена відповідно до абзацу 2 частини першої статті 17-1 означеного Закону. 
Факт порушення встановлено під час розгляду заяви КНП "Дитячий медичний центр" Кам`янець-Подільської міської ради на отримання ліцензії на право провадження діяльності з використання джерел іонізуючого випромінювання та поданих разом з нею документів.
Постановою Держатомрегулювання від 07.11.2023 року №ПсЮО-28/16 за наслідками розгляду справи про порушення, відповідальність за які передбачена статтею 17-1 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" у зв`язку із встановленням здійснення позивачем виробництва джерела іонізуючого випромінювання (комплексу рентгенівського діагностичного цифрового КРДЦ-04-АЛЬФА) (заводський (серійний) номер виробу - 00056), що є порушенням абзацу 6 частини першої статті 7 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії", на ТОВ "Телеоптик" накладено штраф у сумі 100 000,00 грн.
Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основоположним в ядерному законодавстві є Закон України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" від 08.02.1995 року № 39/95-ВР (далі по тексту також - Закон №39/95-ВР), який встановлює пріоритет безпеки людини та навколишнього природного середовища, права і обов`язки громадян у сфері використання ядерної енергії, регулює діяльність, пов`язану з використанням ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання, встановлює також правові основи міжнародних зобов`язань України щодо використання ядерної енергії.
Статтею 1 Закону №39/95-ВР визначено терміни та визначення, які вживаються в наступному значенні:
використання ядерної енергії - це сукупність видів діяльності, пов`язаних з використанням ядерних технологій, ядерних матеріалів, джерел іонізуючого випромінювання у науці, виробництві, медицині та інших галузях, а також видобуванням та переробкою уранових руд та поводженням з радіоактивними відходами;
джерело іонізуючого випромінювання - фізичний об`єкт, крім ядерних установок, що містить радіоактивну речовину, або технічний пристрій, який створює або за певних умов може створювати іонізуюче випромінювання.
Положеннями статті 5 Закону №39/95-ВР визначено один з основних принципів державної політики у сфері використання ядерної енергії та радіаційного захисту, а саме: нормування, ліцензування та нагляд у сфері використання ядерної енергії.
В силу вимог статті 28 Закону №39/95-ВР діяльність у сфері використання ядерної енергії провадиться на підставі ліцензій, окремих дозволів та сертифікатів відповідно до Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" та інших законів.
Згідно зі статтею 82 Закону №39/95-ВР на підприємства, установи і організації, інші суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність у сфері використання ядерної енергії, у разі порушення законодавства, умов виданих документів дозвільного характеру, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки, з фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання, якщо ці порушення завдали або могли завдати шкоди здоров`ю людей чи навколишньому природному середовищу, органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки накладаються штрафи. Розміри штрафів встановлюються законом.
Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №363 (далі по тексту також - Положення №363), Державна інспекція ядерного регулювання України (Держатомрегулювання) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії.
Держатомрегулювання у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно з пунктом 4 Положення №363 Держатомрегулювання відповідно до покладених на нього завдань:
- визначає критерії та вимоги безпеки, додержання яких обов`язкове під час використання ядерної енергії, відповідно до яких затверджує норми, правила, стандарти з ядерної та радіаційної безпеки; норми, правила з фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання; нормативно-правові акти з питань організації та ведення обліку і контролю ядерних матеріалів, застосування гарантій нерозповсюдження ядерної зброї; вимоги та умови безпеки (ліцензійні умови) провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії (підпункт 7);
- здійснює в установленому законодавством порядку ліцензування, зокрема діяльності з видобування, переробки уранових руд, переробки та зберігання радіоактивних відходів, використання джерел іонізуючого випромінювання, виробництва джерел іонізуючого випромінювання, перевезення радіоактивних матеріалів (підпункт 14);
- здійснює державний нагляд за додержанням законодавства, умов виданих документів дозвільного характеру, норм, правил і стандартів з питань ядерної та радіаційної безпеки, вимог фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання (підпункт 41);
- застосовує в установленому порядку фінансові санкції до підприємств, установ та організацій, інших суб`єктів підприємницької діяльності у разі порушення законодавства, умов виданих документів дозвільного характеру, норм, правил і стандартів з питань ядерної та радіаційної безпеки, вимог фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання (підпункт 46).
Положеннями пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" від 02.03.2015 року № 222-VIII визначено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як діяльність у сфері електроенергетики, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", і діяльність у сфері використання ядерної енергії, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії".
Правові та організаційні засади дозвільної діяльності у сфері використання ядерної енергії, а також загальні положення регулювання суспільних відносин, що виникають під час її провадження, як виняток із загальних положень, установлених Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" визначає Закон України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" від 11.01.2000 року № 1370-XIV (далі по тексту також - Закон №1370-ХІV).
Відповідно до статті 4 Закону № 1370-XIV метою дозвільної діяльності у сфері використання ядерної енергії є:
- забезпечення використання тільки тих ядерних установок, джерел іонізуючого випромінювання, об`єктів, призначених для поводження з радіоактивними відходами, уранових об`єктів, рівень ядерної та радіаційної безпеки яких визнано таким, що відповідає міжнародно визнаним вимогам на основі всебічної оцінки усіх факторів, які впливають на безпеку, включаючи забезпечення фізичного захисту;
- забезпечення провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії тільки тими фізичними та юридичними особами, які можуть гарантувати виконання вимог законодавства, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, фізичного захисту ядерних матеріалів, ядерних установок, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання.
Статтею 5 Закону №1370-ХІV визначено, що одним із основних принципів дозвільної діяльності у сфері використання ядерної енергії є пріоритетність забезпечення ядерної та радіаційної безпеки над іншими інтересами.
Відповідно до статті 7 Закону №1370-ХІV виробництво джерел іонізуючого випромінювання підлягає обов`язковому ліцензуванню.
За змістом статті 14 Закону №1370-ХІV ліцензії у сфері використання ядерної енергії видаються органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки на бланках спеціального зразка, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У ліцензії, поміж іншого, зазначається:
- технологічні процеси або види господарської діяльності, в яких використовуються джерела іонізуючого випромінювання (у ліцензії на провадження окремих видів діяльності у сфері використання ядерної енергії);
- перелік документів, на підставі яких прийнято рішення про видачу ліцензії;
- перелік посадових осіб, до службових обов`язків яких належить здійснення організаційно-розпорядчих функцій,
- умови провадження діяльності.
Відповідно до статей 8, 24 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" та згідно з підпунктом 7 пункту 4 Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 363, з метою забезпечення державного регулювання безпеки використання ядерної енергії наказом Держатомрегулювання від 13.08.2015 року №138, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.09.2015 року за № 1054/27499, затвердженого Вимоги та умов безпеки (ліцензійних умов) провадження діяльності з виробництва джерел іонізуючого випромінювання (далі по тексту також - Ліцензійні умови).
Відповідно до пункту 1.3 розділу І Ліцензійних умов до діяльності з виробництва ДІВ належать такі види робіт:
- напрацювання радіоактивних ізотопів, опромінених зразків та матеріалів, ізотопів в якості радіофармпрепаратів;
- виготовлення закритих та відкритих радіонуклідних ДІВ, генеруючих пристроїв медичного, промислового та наукового призначення;
- виготовлення приладів, установок, обладнання, які комплектуються радіонуклідними ізотопами;
- тимчасове зберігання виготовлених ДІВ;
- збут ДІВ власного виробництва;
- технічне обслуговування та ремонт ДІВ власного виробництва.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 розділу І Ліцензійних умов, Ліцензійні умови встановлюють основні вимоги та умови безпеки провадження діяльності з виробництва джерел іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ).
Ці Умови є обов`язковими для виконання ліцензіатами, які здійснюють діяльність з виробництва ДІВ.
Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Ліцензійних умов Ліцензіат провадить діяльність з виробництва ДІВ за умови отримання у встановленому законодавством порядку ліцензії на провадження діяльності з виробництва ДІВ (далі - ліцензія).
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про імперативно закріплений обов`язок отримання ліцензії на здійснення діяльності з виробництва ДІВ.
Колегією суддів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу Державною інспекцією ядерного регулювання України було видано ліцензію № ОВ 001077 від 13.12.2019 року зі строком дії з 13.12.2019 року до 13.12.2024 року на виробництво джерел іонізуючого випромінювання з умовами провадження діяльності згідно з розділом 2 (виробництво генеруючих пристроїв медичного призначення. Дозволяються такі види робіт з ДІВ: виробництво генеруючих пристроїв медичного призначення, тимчасове зберігання вироблених ДІВ. Дозволяються такі види робіт з ДІВ: виробництво генеруючих пристроїв медичного призначення, тимчасове зберігання вироблених ДІВ.
Матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження позивачем дій з отримання означеної ліцензії чи незгоди станом на момент її отримання із законодавчо закріпленим обов`язком отримання ліцензії на здійснення діяльності з виробництва ДІВ.
В подальшому у зв`язку з порушенням позивачем умов ліцензії, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки, наказом від 06.07.2022 року № 416 Держатомрегулювання прийнято рішення про анулювання ліцензії № ОВ 001077 виданої ТОВ "Телеоптик" на право провадження діяльності з виробництва ДІВ.
Колегія суддів констатує відсутність в матеріалах справи доказів оскарження означеного рішення Держатомрегулювання про анулювання ліцензії № OB 001077 ТОВ "Телеоптик" у судовому порядку, що свідчить про відсутність у позивача, починаючи з 06.07.2022 року, ліцензії на виробництво ДІВ.
В свою чергу, колегією суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи, що поставлений Комунальному некомерційному підприємству "Дитячий медичний центр" Кам`янець-Подільської міської ради ДІВ - "Комплекс рентгенівський діагностичний цифровий КРДЦ-04-Альфа" ТУ У 26.6-32621017-001:2012 виготовлений у грудні 2022 року, тобто після анулювання ліценції позивача.
Відповідно до статті 28 Закону №39/95-ВР діяльність у сфері використання ядерної енергії провадиться на підставі ліцензій, окремих дозволів та сертифікатів відповідно до Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" та інших законів.
Як вже зазначалося колегією суддів, згідно зі статтею 7 Закону № 1370-XIV у сфері використання ядерної енергії обов`язковому ліцензуванню підлягають види діяльності, зокрема, виробництво джерел іонізуючого випромінювання.
Положеннями абзацу 2 частини першої статті 17-1 Закону № 1370-XIVвизначено що суб`єкти діяльності у сфері використання ядерної енергії несуть відповідальність за: провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії, щодо якої цим Законом встановлені вимоги обов`язкового отримання ліцензії та/або іншого документа дозвільного характеру і реєстрації, без одержання таких документів або реєстрації - штраф у розмірі від п`ятисот до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону № 39/95-ВР державний нагляд за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки від імені органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки здійснюють державні інспектори з ядерної та радіаційної безпеки.
Порядок здійснення державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.11.2013 року №824 затверджено Порядок здійснення державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (далі по тексту також - Порядок №824), який визначає умови та встановлює основні форми і процедури державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки.
Відповідно до пункту 7 Порядку №824 основними принципами державного нагляду є: пріоритетність забезпечення ядерної та радіаційної безпеки; відкритість, прозорість, плановість і системність здійснення заходів державного нагляду; об`єктивність та неупередженість вимог державних інспекторів; відповідність примусових заходів та розміру фінансових санкцій характеру вчинених порушень та рівню їх впливу на стан ядерної та радіаційної безпеки; планування та здійснення заходів державного нагляду з урахуванням рівня потенційної небезпеки об`єктів державного нагляду (ризик-інформований підхід), ступеня ризику від провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії відповідно до пунктів 15 та 16 цього Порядку; спрямованість примусових заходів на попередження скоєння правопорушень; неприпустимість втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у здійснення заходів державного нагляду, крім передбачених законом випадків.
Згідно з пунктом 26 Порядку №824 у разі виявлення у процесі здійснення державного нагляду факту провадження суб`єктом діяльності у сфері використання ядерної енергії діяльності, щодо якої Законом України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" встановлені вимоги обов`язкового отримання ліцензії та/або іншого документа дозвільного характеру і реєстрації, без одержання таких документів або реєстрації державний інспектор складає протокол про порушення суб`єктом діяльності вимог зазначеного Закону.
Протокол протягом трьох днів після його оформлення подається разом з матеріалами інспекційної перевірки або інспекційного обстеження Головному державному інспекторові з ядерної та радіаційної безпеки України або його заступникам для розгляду та винесення рішення про накладення штрафу або закриття справи.
Держатомрегулювання затверджує форми протоколів, постанов, інших документів, що складаються за результатами державного нагляду.
Процедуру розгляду справ і накладання штрафів за порушення, відповідальність за які передбачена статтею 171 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" (далі - порушення) встановлює Порядок розгляду справ про порушення вимог законодавства та застосування санкцій до суб`єктів діяльності у сфері використання ядерної енергії, затверджений наказом Державної інспекції ядерного регулювання України 28.12.2012 року № 256 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2013 року за № 170/22702 (далі по тексту також - Порядок №256).
Відповідно до пункту 6 Порядку №256 у разі виявлення порушень, відповідальність за які передбачена абзацом другим частини першої статті 171 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії", державними інспекторами складається протокол за кожним виявленим фактом такого порушення, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.
Рівень впливу кожного виявленого порушення на стан безпеки та ступінь ризику для персоналу, населення та навколишнього природного середовища оцінюються державними інспекторами з урахуванням типів ядерних установок, категорій джерел іонізуючого випромінювання за рівнем потенційної небезпеки, класифікацій радіоактивних відходів, кількості ядерних матеріалів, рівня фізичного захисту, класифікації обладнання та систем за впливом на безпеку та Примірного розподілу об`єктів та видів діяльності за категоріями радіаційної небезпеки відповідно до додатка до Плану реагування на радіаційні аварії, затвердженого наказом Державного комітету ядерного регулювання України та Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 17 травня 2004 року № 87/211, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 червня 2004 року за № 720/9319 (пункт 8 Порядку №256).
Відповідно до пунктів 9 - 11 Порядку №256 протоколи, передбачені пунктами 6, 7 цього Порядку, складаються у двох примірниках. Один примірник протоколу надсилається суб`єкту діяльності рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається під підпис його керівнику чи уповноваженій особі. Другий примірник протоколу обліковується і зберігається у відповідній справі у Держатомрегулюванні України чи її територіальному органі.
Датою порушення провадження у справі є дата виявлення порушення, зафіксована у протоколі.
Протокол та документи до нього, які підтверджують факти виявлених порушень, разом з пропозиціями щодо накладення штрафу протягом трьох робочих днів після оформлення подаються Головному державному інспектору з ядерної та радіаційної безпеки України або його заступникам для розгляду та прийняття відповідного рішення.
Згідно з пунктом 12 Порядку №256 справа про порушення розглядається Головним державним інспектором з ядерної та радіаційної безпеки України або його заступниками.
Держатомрегулювання України або її територіальні органи повідомляють суб`єкта діяльності про місце, дату та час розгляду справи про порушення не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати її розгляду. Форму повідомлення про розгляд справи наведено у додатку 3 до цього Порядку. Один примірник повідомлення надсилається суб`єкту діяльності рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається під підпис його керівнику чи уповноваженій особі. Другий примірник повідомлення зберігається у відповідній справі у Держатомрегулюванні України чи її територіальному органі.
Нез`явлення суб`єкта діяльності у разі, якщо про місце, дату та час розгляду справи він був повідомлений у встановленому порядку, не може бути підставою для відкладення розгляду справи.
В силу вимог пункту 13 Порядку №256 під час розгляду справи оголошується протокол про порушення вимог Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії", заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Держатомрегулювання України або її територіальні органи та суб`єкти діяльності, що притягуються до відповідальності, мають право залучати до розгляду справи експертів, фахівців з окремих напрямів діяльності, третіх осіб, а також використовувати їх письмові висновки та пояснення, що стосуються справи.
За приписами пункту 14 Порядку №256 рішення про накладення штрафу на суб`єкта діяльності або про закриття справи приймається Головним державним інспектором з ядерної та радіаційної безпеки України або його заступниками від імені Держатомрегулювання України протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня вчинення порушення, та оформлюється відповідними постановами, форми яких наведено у додатках 4, 5 до цього Порядку.
Колегією суддів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що головним спеціалістом - державним інспектором відділу радіаційної безпеки, поводження з РАВ, перевезень та гарантій Управління (Північно-західна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки на правах самостійного управління) Фалеткіною Н.Г. складено протокол №ПрЮО-25/34 від 22.08.2023 року про порушення вимог Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" про те, що ТОВ "Телеоптик" здійснюється діяльність у сфері використання ядерної енергії, а саме: виробництво джерела іонізуючого випромінювання (комплексу рентгенівського діагностичного цифрового КРДЦ-04-Альфа, яка відповідно до абзацу 7 частини першої статті 7 Закону №1370-ХIV має здійснюватися на основі ліцензії. Факт порушення встановлено під час розгляду заяви КНП" Дитячий медичний центр" Кам`янець-Подільської міської ради на отримання ліцензії на право провадження діяльності з використання джерел іонізуючого випромінювання та поданих разом з нею документів, зокрема, копії паспорту на виріб "Комплекс рентгенівський діагностичний цифровий КРДЦ-04-Альфа, заводський (серійний) номер виробу: 00056 (АЦАМ.941212.003-04 ПС); копія реєстраційної картки нерадіонуклідної установки чи пристрою, що генерує іонізуюче випромінювання.
У протоколі міститься відмітка про направлення його засобами поштового зв`язку з ідентифікатором 2900602716005.
Відповідно до інформації з трекінгу АТ "Укрпошта" поштове відправлення з ідентифікатором 2900602716005 вручено за довіреністю 28.08.2023 року.
Постановою Держатомрегулювання від 07.11.2023 року №ПсЮО-28/16 за наслідками розгляду справи про порушення, відповідальність за які передбачена статтею 17-1 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії" у зв`язку із встановленням здійснення позивачем виробництва джерела іонізуючого випромінювання (комплексу рентгенівського діагностичного цифрового КРДЦ-04-АЛЬФА) (заводський (серійний) номер виробу - 00056), що є порушенням абзацу 6 частини першої статті 7 Закону України "Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії", на ТОВ "Телеоптик" накладено штраф у сумі 100 000,00 грн.
Таким чином, враховуючи виготовлення позивачем ДІВ після анулювання йому ліцензії № ОВ 001077 на право провадження діяльності з виробництва ДІВ, у відповідача були наявні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії, щодо якої Законом № 1370-XIV встановлені вимоги обов`язкового отримання ліцензії та/або іншого документа дозвільного характеру і реєстрації, без одержання таких документів або реєстрації у відповідності до законодавчо встановленої процедури.
Колегією суддів відхиляються доводи позивача про те, що виробництво рентгенівського обладнання, яке він виготовляє, відповідно до законодавства не потребує ліцензування, адже позивач отримував ліцензію № ОВ 001077, яка була анульована у зв`язку з порушенням ним умов ліцензії, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки.
Щодо доводів позивача про те, що його діяльність не може заподіяти шкоди здоров`ю людей чи навколишньому середовищу і тому не підлягає ліцензуванню, колегія суддів зазначає таке.
Позивач, як виробник комплексів рентгенівських діагностичних цифрових КРДЦ Альфа, розробляючи ТУ У 26.6-32621017-001:2012 "Комплекси рентгенівські діагностичні цифрові КРДЦ-Альфа", самостійно відніс зазначені медичні вироби відповідно до ДСТУ 4388 до класу IIb за ступенем ризику небезпеки при використанні їх в медицині - медичні вироби з підвищеним ступенем ризику.
Крім того, у Паспорті АЦАМ.941212.003-04 ПС на Комплекс рентгенівський діагностичний цифровий КРДЦ-04-АЛЬФА, а саме у розділі "Загальні вимоги безпеки" виробник ТОВ "Телеоптик" зазначає, що "керівництві з експлуатації і для маркування комплексу будуть використовуватися такі застережливі слова і інформаційні символи", і наведено, зокрема, знак радіаційної небезпеки та зазначено слова: "попередження про небезпеку ураження іонізуючим випромінюванням" (пункт 2.1). У пункті 2.2 Паспорта позивач самостійно зазначає, що "Рентгенівське обладнання у разі неправильного використання може бути небезпечним для здоров`я оператора і пацієнта" та "При експлуатації комплексу рентгенологічного цифрового джерелами небезпеки є іонізуюче випромінювання і висока напруга".
На переконання колегії суддів, означеним підтверджується те, що виявлені порушення можуть завдати шкоди здоров`ю людей, за які відповідачем складено протокол № ПрЮО-25/34 від 22.08.2023 року і який оформлений з урахуванням пункту 7 Порядку № 256 та статті 82 Закону № 39/95-ВР.
Стосовно доводів позивача про те, що рентгенівські діагностичні апарати "можуть лише на етапі використання за призначенням (проведення рентгенологічних обстежень) коротко часово стати ДІВ", а також "ТОВ "Телеоптик" виготовляє тільки РДА для цифрової рентгенографії, які протягом року навіть при інтенсивному використанні знаходяться в стані ДІВ менше 1,0 години, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону №39/95-ВР джерелом іонізуючого випромінювання є фізичний об`єкт, крім ядерних установок, що містить радіоактивну речовину, або технічний пристрій, який створює або за певних умов може створювати іонізуюче випромінювання.
Відповідно до пункту 2 Порядку державної реєстрації джерел іонізуючого випромінювання, здійснення контролю та ведення обліку індивідуальних доз опромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2000 року № 1718, нерадіонуклідні джерела іонізуючого випромінювання це пристрої (установки), що не містять радіоактивних речовин, але за певних умов здатні генерувати іонізуюче випромінювання (рентгенодіагностичні і рентгенотерапевтичні апарати, установки для проведення рентгеноструктурного та рентгеноспектрального аналізу, рентгенодефектоскопи тощо). 
Тобто, незважаючи на кількість часу, протягом якого відбувається рентгенівське випромінювання, комплекс рентгенодігностичний цифровий КРДЦ-04-АЛЬФА є нерадіонуклідним джерелом іонізуючого випромінювання.
На переконання колегії суддів, сам позивач, подавши заяву для отримання ліцензії на право провадження діяльності з виробництва джерел іонізуючого випромінювання ТОВ "Телеоптик" визнав, що комплекс рентгенівський діагностичний цифровий КРДЦ-04-Альфа є джерелом іонізуючого випромінювання, а діяльність з його виробництва потребує ліцензування.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач до Держатомрегулювання з питань звільнення від ліцензування діяльності з використання КРДЦ-04-Альфа не звертався і сповіщень щодо внесення відповідних змін до ТУ щодо підтвердження рентгенівського діагностичного комплексу КРДЦ-04-Альфа Критеріям звільнення на погодження не надавав, протоколів вимірювань, що підтверджують відповідність КРДЦ-04-Альфа Критеріям звільнення діяльності від ліцензування, не надавав.
Таким чином діяльність з використання комплексів рентгенівських діагностичних цифрових КРДЦ-04-Альфа підлягає обов`язковому ліцензуванню. В той же час позивач після анулювання ліцензії продовжив здійснювати виробництво, тим самим порушуючи вимоги законодавства у сфері використання ядерної енергії.
Колегія суддів також критично оцінює доводи позивача щодо того, що до введення рентгенівського діагностичного апарату в експлуатацію, тобто передачі медичному закладу для проведення рентгенологічних досліджень, такі види діяльності як виробництво РДА, їх збут, транспортування, монтаж на місці введення в експлуатацію не підпадають під дію Закону № 1370-XIV з підстав, наведених вище.
Посилання позивача на експертний висновок кафедри ядерної медицини, радіаційної онкології та радіаційної безпеки Національного університету охорони здоров`я України від 12.07.2021 року №12/51, в якому зазначено, що на етапах зберігання, транспортування та збуту (продажу), обслуговування та ремонту рентгенівські діагностичні апарати не підключені до електричної мережі і тому ні за яких умов не можуть стати ДІВ, не приймаються судом до уваги як такі, що не спростовують факт виробництва ним комплексу рентгенівського діагностичного цифрового КРДЦ-04-Альфа (заводський (серійний) номер виробу - 00056) без наявності діючої ліценції.
Колегія суддів наголошує на тому, що наявність у позивача сертифікату про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, зареєстрованого у Реєстрі 26.11.2021 року №UA.MD.038-196, дійсного до 25.11.2026 року, не нівелює покладеного на нього законодавчо обов`язку наявності чинної ліцензії на виробництво ДІВ.
Колегією суддів не приймаються в якості належних та допустимих доказів подані позивачем разом із запереченнями на відзив листи щодо недоцільності ліцензування діяльності з комплексами рентгенологічними цифровими як такі, що не спростовують законодавчо визначений обов`язок отримання ліцензії, зокрема, виробниками ДІВ.
Доводи позивача щодо того, що рентгенодіагностичні цифрові КРДЦ-04-Альфа за умови їх використання виключають отримання будь-ким із населення ефективної дози 10.3 мкЗв на рік, оскільки вони є джерелами іонізуючого випромінювання не більше години на рік, відхиляються судом, оскільки питання звільнення всіх видів діяльності з комплексами рентгенодіагностичними цифровими, зокрема і КРДЦ-04-Альфа, не є предметом розгляду у цій справі.
Колегія суддів зауважує, що в межах адміністративного судочинства не досліджуються питання підвищених корупційних ризиків, на які посилається позивач, обґрунтовуючи недоцільність ліцензування такого виду діяльності як виробництво рентгенологічних апаратів.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеоптик" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.