ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року  м.Дніпро Справа № 904/129/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2025р. 
(суддя Панна С.П., м. Дніпро) у справі 
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія ", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро", с.Любимівка
про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, в сумі 172 511,71грн. 
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог
Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж" Центральна енергетична компанія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро" вартості необлікованої електричної енергії у сумі 172 511,71грн. та судового збору у розмірі 2 422,40грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме відсутністю пломб оператора системи, встановлених на дооблікових колах.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2025 у справі №904/129/25 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро" на користь Приватного акціонерного товариства "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" вартість необлікованої електричної енергії, що виникли внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 172 511,71грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2025 у справі №904/129/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Одночасно, в апеляційній скарзі заявлені клопотання: про поновлення строку на подання апеляційної скарги; про витребування від позивача оригіналу акту технічної перевірки від 17.04.2029р. № 308-су; про призначення по справі проведення судово-почеркознавчої експертизи.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування апеляційної скарги, Скаржник зазначає, що Позивач не надав до суду ключовий доказ, який би міг підтверджувати обґрунтованість його позовних вимог, а саме – акт пломбування (приймання-передачі пломб). При цьому судом першої інстанції було без вирішення питання про поновлення Позивачу строку на надання додаткових доказів, досліджено та надано оцінку додатковим доказам, у тому числі акту технічної перевірки від 17.04.2019 № 308-су, щодо якого Позивачем вказано, що він не має оригіналу такого доказу. 
Також Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було надано ніякої оцінки тим обставинам, що пломби, про відсутність яких стверджував Позивач, за позицією останнього, розміщувалися на вхідних дверцятах трансформаторної підстанції, щодо будь-яких інших пломб, які розміщені на кришках, лічильниках, у Позивача ніяких заперечень не було, що свідчить про відсутність будь-якої об`єктивної можливості спожити необліковану електричну енергію. При цьому суд першої інстанції не врахував правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких відсутність акту пломбування свідчить про бездоказовий характер претензій до споживача щодо стягнення будь-яких коштів на підставі відсутності таких пломб.
За доводами скарги, Позивачем прямо повідомлено про відсутність у нього оригіналу акту перевірки від 17.04.2019 № 308-су, а Відповідачем заперечено наявність у нього вказаного акту, внаслідок чого суд першої інстанції повинен був застосувати положення ч. 6 ст. 91 ГПК України, та не брати до уваги такий доказ. Тим більше що даний доказ навіть у копії був наданий до суду несвоєчасно без будь-яких клопотань про поновлення строку на подання додаткових доказів.
Апелянт зауважує, що оскарження чи неоскарження Відповідачем рішення комісії не звільняє суд від обов`язку ретельно перевірити всі докази та аргументи сторін. При цьому суд першої інстанції незаконно дослідив та надав оцінку доказам, які були подані Позивачем несвоєчасно, без вирішення питання про поновлення строку на подання доказів, а також незаконно врахував копію доказу, щодо якого Відповідачем наведено аргументи щодо сумнівності та фальсифікації, що свідчить про незаконність прийнятого рішення та помилковість висновків суду першої інстанції.
У скарзі йдеться про те, що у матеріалах справи Позивачем було надано розрахунок, відповідно до якого показник tдоб застосований ним не в обсязі 8 годин, а в обсязі 9 годин, що не можна визнати законним чи правильним. Викладене, на думку Скаржника, свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині через неправильність здійснених Позивачем розрахунків.
На переконання Скаржника, у Позивача відсутні законні підстави стверджувати, що Відповідач повинен зберігати саме ті пломби, які були зазначені в акті про порушення від 10.06.2024. Апелянт звертає увагу, що йдеться не про те, що засіб обліку (лічильник) не є опломбованим, а про те, що саме вказані Позивачем пломби передавались належним чином на відповідальне зберігання споживачу, що виключає відповідальність останнього та свідчить про безпідставність заявленого позову.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що під час проведення технічної перевірки і складання Акту у представників ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» в наявності були копії акту технічної перевірки від 17.04.2019 № 308- су (з фотографією пальця), які демонструвалися Скорику С.М., керівництву Відповідача, що підтверджено відео доказом, долученим до матеріалів справи. При цьому Акт технічної перевірки від 17.04.2019 № 308-су в паперовому вигляді, як і всі інші невід`ємні документи, складався в 2 примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з них зберігається у Оператора системи, другий - у Споживача (п.12.10 Договору).
Позивач зазначає, що за Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258, п.5.5.1. розділу 5, п. 6.4.2 глави 6.4 розділу VI ККОЕЕ, згідно з якими вся договірна та технічна документація (в тому числі і другий примірник акту технічної перевірки від 17.04.2019 № 308-су), повинна зберігатися у власника електроустановки Споживача (уповноваженої особи).
Позивач зауважує, що при розгляді Акту на комісії ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії заперечень та пояснень щодо прийняття на відповідальне зберігання пломб №13663587 та №С 46516944 згідно акта технічної перевірки 17.04.2019 № 308-су від Відповідача не надходило. Акт 17.04.2019 № 308-су є в наявності у Позивача, копія якого була повторно додана до уточнень до відповіді на відзив і приєднана до матеріалів справи. Матеріали справи не містять письмове повідомлення Позивача, щодо неможливості подання ним доказів у встановлений строк чи визначеному законом порядку. Тому суд першої інстанції врахував зазначений доказ Позивача в якості належного.
За доводами Позивача, окрім відомостей про встановлені пломби №13663587 та №С 46516944 в акті технічної перевірки від 17.04.2019 № 308-су зазначені відомості про: встановлення пломби №15900270 на дооблікових колах, прилад обліку EMS 132.41.4, заводський №588576 (замість знятого); покази 0069400,5; величини реактиву 0056012,2 та генерації 0000018,0; трансформатори струму; про придатність приладу обліку в якості розрахункового тощо, які заявником визнаються і не оскаржуються. В акті технічної перевірки від 17.04.2019 № 308-су зазначена повна інформація, в тому числі і про передачу на відповідальне зберігання пломб, індикаторів, пломбувального матеріалу, засобів обліку, що підтверджено підписом Споживача, і відповідає вимогам ККОЕЕ до його оформлення. В акті від 17.04.2019 № 308-су міститься висновок представника ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК», що документ достатній для проведення розрахунків по ньому і за цим актом Відповідач з 2019 року здійснював оплату ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» за надання послуг, передачу показів приладу обліку тощо. 
Позивач стверджує, що Положення п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ передбачають можливість підтвердження факту пломбування не лише актом про пломбування, а й іншим документом, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження, в тому числі установлених пломб. В матеріалах справи наявний акт про пломбування, відповідно до якого споживач зобов`язався забезпечувати цілісність та зберігати у належному стані вказані у ньому пломби. Документів на заперечення відсутності Договору, додатків до нього, невід`ємних частин Договору, Відповідач не надав, клопотань з питання витребування у Позивача оригіналу цього письмового доказу або призначення експертизи з питання дійсності підпису Скорика С.М., у встановленому законом порядку, у суді першої інстанції не заявляв. Заперечення Відповідача ґрунтуються на власних припущеннях і домислах.
Одночасно у відзиві йдеться про те, що враховуючи предмет та підстави позову, Відповідач не був позбавлений можливості самостійно замовити експертне дослідження для отримання висновку експерта, який би був оцінений судом при дослідженні доказів по справі, але своїм правом не скористався. Доказів щодо неможливості проведення експертизи на замовлення самим учасником справи Заявником надано не було. Заявник не довів підстав призначення судової почеркознавчої експертизи під час апеляційного перегляду справи, не обґрунтував необхідність встановлення підпису Скорика С.М. у цій справі шляхом призначення судової експертизи. Виходячи з викладеного, Позивач просить клопотання Заявника про призначення судово-почеркознавчої експертизи, заявлене в апеляційній скарзі, залишити без задоволення

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/129/25. 
Матеріали справи №904/129/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2025р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2025р. у справі № 904/129/25 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору. 
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч.1 ст.270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч.10 ст.270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши клопотання Скаржника про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").
Слід зазначити, що у силу приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України саме суд вирішує, які докази входять у предмет доказування у справі; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, які не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому, правом встановити доцільність призначення судової експертизи і визначити коло питань (з урахуванням питань, запропонованих учасниками справи), які мають бути роз`яснені судовим експертом, діючим законодавством наділений суд. 
У рішенні ЄСПЛ у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. 
Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.
Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 р. у справі №927/685/20.
У даному випадку, клопотання заявника про призначення судової експертизи задоволенню не підлягає, оскільки враховуючи суть спору, а також наявні у матеріалах докази, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право та без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Заявником не надано обґрунтування необхідності встановлення факту виконання підпису на вказаному вище акті не ОСОБА_1 , а іншою особою. Саме лише заперечення цієї обставини Апелянтом не є достатньою підставою для призначення експертизи.
При цьому Скаржник, як учасник провадження у справі, не був позбавлений права та можливості самостійно замовити та надати суду висновок експерта з ініційованих ним питань у порядку ст.ст.74, 101 ГПК України, між тим він своїм процесуальним правом не скористався, доказів неможливості проведення експертизи також не надав.
Апеляційний суд наголошує, що призначення відповідної експертизи є можливим, а не обов`язковим, наявність підстав для такого призначення визначається господарським судом з урахуванням обставин і матеріалів конкретної справи. При цьому сторонами у суді першої інстанції такого клопотання не заявлялося. 
Щодо клопотання Апелянта про витребування доказів, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.6 ст.91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Між тим, у даному випадку, у суді першої інстанції Відповідач не заявляв про витребування у Позивача оригіналу акту №308-су від 17.04.2019.
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
При цьому дослідивши обставини справи та наявні докази у цілому, суд першої інстанції не знайшов підстав для сумнівів щодо поданої у матеріали справи копії цього акту, тому обґрунтовано прийняв його як належний доказ та розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
З урахуванням викладеного, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотань Скаржника про призначення експертизи та витребування доказів.

7. Встановлені судом обставини справи
Приватне акціонерне товариство "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" є Оператором системи розподілу, який розподіляє електричну енергію споживачам, які приєднані до його мереж, відповідно до Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 (надалі - ПРРЕЕ) та надає послуги комерційного обліку на своїй території ліцензованої діяльності з 01.01.2019 на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) № 1533 від 27.11.2018 про видачу Приватному акціонерному товариству "Підприємство з експлуатації електричних мереж "Центральна енергетична компанія" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом та Додатка до неї, що розміщені на офіційному сайті НКРЕКП.
Постанова НКРЕКП "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" №312 від 14.03.2018 набрала чинності 19.04.2018.
Між ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро " (Споживачем) за адресою: м. Дніпро, шосе Запорізьке, 25, укладений публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщений в мережі Інтернет на офіційному сайті ПрАТ «ПЕЕМ «ЦЕК» https://cek.dp.ua/index.php/cpojivaham/yurydychnispozhyvachi/publichnyi -dohovor.html, шляхом підписання Додатків, особовий рахунок - № 010000414, паспорт точки розподілу EIC код № 62 Z1814647582220 .
Відповідно до п. 2.1 договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом споживача, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу електричної енергії, який є Додатком 2 до цього договору, в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.
Згідно з п. 2.2 договору відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС-кодами) в Додатку 3 до цього Договору.
Пунктом 2.3 договору встановлено, що споживач здійснює оплату за розподіл електричної енергії та інші послуги оператора системи згідно з умовами глави 5 цього Договору, Додатком 4 "Порядок розрахунків" та Додатком 10 "Договір про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії" (у випадках, встановлених Правилами роздрібного ринку електричної енергії (пп. 4.33, 4.34) та Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії).
За умовами п.6.2 договору на споживача, серед іншого, покладено наступні зобов`язання: виконувати умови цього договору (п. 1); забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів (п. 2); узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності (п. 4).
Пунктом 7.1 договору передбачено, що оператор системи, зокрема, має право: на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до електричних установок Споживача для проведення технічної перевірки та контрольного огляду вузла вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого ПРРЕЕ порядку та умов договору (п. 3); встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії Споживачу у межах, передбачених договором (п. 4); обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу у випадках та в порядку, передбачених ПРРЕЕ (п. 5); вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією (п. 6); контролювати додержання cпоживачем вимог ПРРЕЕ (п. 7); складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про розподіл електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці (п. 8).
У п. 8.6 договору визначено, що у разі порушення розрахункового обліку з вини споживача, споживач сплачує оператору системи вартість недоврахованої електроенергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ.
Відповідно до пп.1 п. 10.1 договору розподіл електричної енергії споживачу може бути обмежено або припинено оператором системи без попередження у разі приєднання споживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж оператора системи поза розрахунковими засобами обліку.
За п. 11.1 договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє до кінця поточного календарного року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Сторонами узгоджені та підписані додатки до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (особовий рахунок №010000414): Додаток №1 заява приєднання до договору; Додаток №2 "Паспорт точки розподілу електричної енергії", Додаток №5 "Порядок участі Споживача в графіках обмеження електроспоживання ", Додаток №6"Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін та графіках відключень", Додаток №7 "Однолінійна схема". 
10.06.2024 уповноваженими представниками ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК", за участю представника ТОВ "Трубопластика Дніпро " - Скорика С.М. при перевірці об`єкту виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 (далі – ПРРЕЕ), зокрема п.2.3.4, п.п.8 п.5.5.5., п.п.2 п. 8.4.2. 
За результатами перевірки складений Акт про порушення № 00000750 від 10.06.2024, в якому зазначено порушення – відсутність пломб оператора системи, встановлених на дооблікових колах. А саме відсутні пломби №13663587, №С 46516944. Наявний дообліковий доступ. Порушення продемонстровано споживачу. Також в акті відображено схему електроживлення Споживача.
Акт про порушення № 00000675 від 07.08.2024 був складений провідним інженером з ВТА Слєпановим Олександром Петровичем (посвідчення №1122) та начальником СВК Шевкуном Романом Юрійовичем (посвідчення. № 1096)
05.09.2024 на адресу Споживача було направлено протокол засідання Комісії від 28.08.2024 №279/2024, розрахунок обсягу і вартості необлікованої електричної енергії та рахунок на оплату від 28.08.2024 №8197772736928 на суму 172511,71 грн. (поштове відправлення з описом вкладення, фіскальні чеки, накладні АТ «Укрпошта» № 0504046005730, отримано особисто 11.09.2024).
19.09.2024 на електронну, юридичну та фактичну адресу Відповідача була направлена Претензія від 13.09.2024 № 2473/010.01-04 з рахунком на оплату, копією протоколу Комісії від 24.07.2024 № 234/2024 та розрахунком обсягу і вартості необлікованої електроенергії по Акту (описи вкладення, фіскальні чеки, накладні №№ 4900700008652, 4900700008644).
Відповідач не здійснив оплату вищезазначеного рахунку виставленого на підставі Акту про порушення згідно з абзацом 2 п.8.2.7 ПРРЕЕ протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
Неоплата Відповідачем заборгованості у сумі 172 511,71грн у добровільному порядку стало підставою для звернення Позивача з позовом у даній справі.
За результатами розгляду позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення, яке мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача вказаної вище заборгованості за необліковану електричну енергію згідно акта про порушення підтверджені документально, обґрунтовані нормами матеріального права та Відповідачем не спростовані. 

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
У даному випадку, як зазначено вище, на підставі заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між Позивачем та Відповідачем був укладений договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії регулюються, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії".
За приписами ст.ст.56, 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду (контролю); пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством.
14.03.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №312 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).
Відповідно до п. 2.3.1, п. 2.3.3 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається.
Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію.
Пунктом 5.1.1. ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи має право, зокрема, контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.
Згідно з п.п. 8 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.
Крім того, п. 8.2.4. ПРРЕЕ містить перелік порушень, у разі виявлення яких розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 ПРРЕЕ, зокрема: у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.
Щодо досліджуваної справи, то згідно з актом від 17.04.2019 №308-су на об`єкті Відповідача були встановлені, у тому числі, спірні пломби №13663587, С46516944 на дооблікових колах.
Згідно з цим актом Відповідач прийняв на відповідальне збереження всі пломби і несе повну відповідальність згідно з чинним законодавством, за порушення цілісності пломб та пломбувального матеріалу тощо.
Зазначений акт був складений у присутності представника Відповідача Скорика С.М., що підтверджується підписом останнього на цьому акті.
При цьому згідно із п.п. 2 п. 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень як: пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах вимірювальної техніки (вузлах обліку) (крім пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії), та/або пристроїв (шафи обліку, захисної панелі тощо), на яких встановлені такі пломби та які закривають доступ до струмоведучих частин схеми (вузла) обліку (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб).
Щодо досліджуваної справи, то як зазначалось раніше, 10.06.2024 уповноваженими представниками ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК"", за участю представника ТОВ "Трубопластика Дніпро" - Скорика С.М. перевіркою Об`єкту виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 (далі – ПРРЕЕ), зокрема п.2.3.4, п.п.8 п.5.5.5., п.п.2 п. 8.4.2., а саме відсутність пломб №13663587, С46516944 на дооблікових колах та складено акт про порушення №00000750.
Акт про порушення містить усі необхідні параметри для визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, у тому числі інформацію про неможливість визначення потужності відповідно до п. п. 1, 2 п. 8.4.10 ПРРЕЕ, щодо ненадання Відповідачем паспортних даних всіх струмоприймачів, а також незабезпечення ним підключення всіх наявних на час складення акту струмоприймачів на максимальну потужність, з метою визначення струму навантаження.
28.08.2024 на засіданні комісії Акт визнано складеним правомірно та вирішено: виконати розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії згідно з главою 8.4 ПРРЕЕ.
Пунктом 8.4.7 ПРРЕЕ встановлено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється виходячи з: вартості середньомісячних витрат оператора системи на купівлю однієї кіловат-години (кВт·год) електричної енергії на компенсацію незапланованих втрат електричної енергії, її передачі та розподілу у період порушення споживачем цих Правил (Ц, грн/кВт·год); величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год); кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил (Д, день). 
Згідно з п.п. 2 п. 8.4.8 ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил), якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку мали можливість, - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Загальна вартість необлікованої електричної енергії, згідно з розрахунком обсягу і вартості безобліково спожитої електроенергії, по Акту склала 172 511,71грн. за 16880 кВт*год підлягала оплаті протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.
05.09.2024 на адресу Споживача було направлено протокол засідання Комісії від 28.08.2024 №279/2024, розрахунок обсягу і вартості необлікованої електричної енергії та рахунок на оплату від 28.08.2024 №8197772736928 на суму 172511,71 грн. 
У матеріалах справи відсутні докази оплати споживачем виставленого Позивачем рахунку на компенсацію вартості необлікованої електричної енергії. При цьому з огляду на визначені порядок та строки її оплати, строк оплати недорахованої електричної є таким, що настав.
Отже, з урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи підтверджений документально факт порушення Відповідачем ПРРЕЕ та не надання ним доказів, які б спростовували таке порушення, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про задоволення позову про стягнення з нього 172 511,71грн вартості необлікованої електричної енергії.
Доводи про неприйняття Скаржником спірних пломб на зберігання є безпідставними, оскільки ці пломби були прийняті Відповідачем відповідно до акту від 17.09.2019 № 308-су.
На вказаному акті міститься підпис представника ТОВ "Трубопластика Дніпро" - Скорика С.М., зауважень з його боку до акту технічної перевірки не зафіксовано. 
При цьому як правильно зазначено місцевим господарським судом, комісія ПрАТ "ПЕЕМ "ЦЕК"" з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії неодноразово розглядала Акт про порушення від 10.06.2024 №00000750, заслуховувала пояснення та заперечення представників Споживача. Заперечень щодо відсутності у Споживача акту технічної перевірки від 17.09.2019 № 308-су, його змісту до Комісії не надходило і не оскаржувалося Споживачем. До того ж, під час розгляду справи, Відповідачем також не заперечувалися інші дані, що наведені у вказаному акті. 
Отже, підписання Скориком С.М. акту №308-су від 17.04.2019, а також наведена у цьому акті інформація не спростовано Апелянтом, а доводи щодо сумнівності та фальсифікації акту № 308-су без підтвердження доказами мають декларативний характер.
Стосовно несвоєчасного подання Позивачем копії вказаного акту без клопотання про поновлення строку, то такі твердження Скаржника спростовуються матеріалами справи, а саме змістом уточнень до відповіді на відзив від 17.02.2025, в яких вказано, що оскільки заперечення Відповідача на акт не надходили та цей акт ним не оскаржувався, це свідчить про визнання учасниками справи наведеної у ньому інформації, яка не підлягала доведенню на момент звернення з позовом. За таких умов Позивач вважав причину пропуску строку на надання вказаного документу поважними і просив долучити його в якості доказу. 
Посилання Скаржника на невстановлення саме факту втручання споживача у роботу засобів вимірювальної техніки, як на підтвердження відсутності безоблікового споживання електричної енергії, відхиляються колегією суддів, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства України та вибірковому цитуванні апелянтом норм права, без урахування вищезазначених фактичних обставин справи. 
Так, вказуючи на окремі дані, які, як здається Скаржнику, підтверджують його правову позицію, він ігнорує значну частину фактичних обставин даної справи, які її спростовують. 
Зокрема, у п. 8.2.4 Правил наведений перелік порушень, серед яких, у тому числі, вказані як окреме порушення зрив пломб та інше окреме порушення – явні ознаки втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки. У силу приписів цього пункту Правил, відсутність або пошкодження встановленої енергопостачальною компанією пломби вже є порушенням з боку власника електроустановки ПРРЕЕ. Однак Скаржник неправильно, на власний розсуд , тлумачить положення цих Правил.
Доводи скарги про невірний розрахунок Позивача не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи. При цьому Скаржником не надано доказів на підтвердження своєї позиції, власних контррозрахунків тощо. Крім усього такі доводи не заявлялися Відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції .
Інші доводи Скаржника були розглянуті колегією суддів, між тим вони не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубопластика Дніпро" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2025 у справі №904/129/25 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О.Дармін