Справа № 420/24615/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
23 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12640693/38016918 від 18.03.2025 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 15.03.2024 р.;
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12640692/38016918 від 18.03.2025 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 25.03.2024 р.;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»: №14 від 15.03.2024 р.; №18 від 25.03.2024 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.
Стислий виклад позиції позивача
В обґрунтування позовних вимог представник позивача, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначив, що контролюючим органом зупинено реєстрацію податкових накладних. Однак, в квитанціях про зупинення реєстрації податковим органом не конкретизовано, які саме документи необхідно було надати. Враховуючи викладене у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, позивачем надано пояснення в дозвільній формі та надано такі документи, які на його думку були необхідні для підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних. 
Так, як зазначає представник позивача, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» подані до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, які повністю розкривають зміст та обсяг господарських операцій та дають змогу відслідкувати рух товарів від постачальника до покупця, суть та порядок надання послуг, не мають дефекту форми, змісту або походження.
Водночас, як вказує представник позивача, оскаржувані рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних містять лише загальне твердження про надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, без конкретизації (підкреслення) переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, в чому їх порушення та яке саме.
При цьому, конкретні первинні та розрахункові документи окремо у позивача не витребовувались. Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави його прийняття, що свідчить про його необґрунтованість. Крім того, у квитанціях також відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд. 
На переконання представника позивача, вказівка в оскаржуваному рішенні на те, що позивач надав копії документів складених з порушенням законодавства, є безпідставною, позаяк, конкретний перелік документів при надісланні повідомлення про надання пояснень щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, не витребовувався податковим органом. Водночас, зазначені Комісією ГУ ДПС лише цитатою з п.5, 10 Порядку №520. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття, такий акт не може вважатися правомірним
Стислий виклад заперечень відповідача.
До суду надійшов спільний відзив Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, в якому вказано, що, відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні №14 від 15.03.2024 та №18 від 25.03.2024, виписані на адресу ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» (код ЄДРПОУ 44257589), на загальну суму з урахуванням ПДВ 1304336,80 грн із номенклатурою товару «Скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний, марки пропан-бутан» з поставки нафтопродуктів №11/03/24/-п від 11.03.2024.
В подальшому, як зазначає представник відповідачів, реєстрацію означених податкових накладних зупинено з підстав відповідності платника податків п.8 Критеріїв ризиковості платника.
У відзиві вказано, що платник податку направив засобами електронного зв`язку:- повідомлення №07/10 від 13.03.2025 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, з яким платник направив до контролюючого органу додаткові документи у загальній кількості – 17 документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відновленим ПН/РК.
У відзиві вказано, що позивачем надані банківські виписки, що ймовірно складені з порушеннями чинного законодавства, так як у зазначеному документі відсутні обов`язкові реквізити, а саме підпис надавача платіжних послуг та підпис особи, що здійснювала платіжну операцію, що, на переконання представника відповідачів, не відповідає вимогам Постанови Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України».
Окрім того, як вказано у відзиві, в наданих ТОВ «ЄВРОТАНК ЛІПІДЖІ» документах до повідомлення відсутні обов`язкові документи щодо зберігання, транспортування товару, а саме: договори, розрахункові документи.
Так, як вказано у відзиві, відповідно до розділу 1 пп. 1.1. договору поставки №11/03/24-п від 11.03.2024 постачальник на умовах договору зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти в кількості, асортименті, по цінам, терміни відповідно до Договору та Додатків до нього, які є невід`ємними частинами даного договору.
В наданому штатному розкладі на 01.11.2024 заявлено 7 працівників (Директор, Бухгалтер, Інженер, Начальник виробництва, Менеджер з логістики, Машиніст компресійних установок -2 осіб) – відповідно до наявних обсягів реалізації паливної продукції неможливо здійснити вищенаведені поставки за такої незначної наявності працівників. 
Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії Товару дані визначаються Додаткових угодах, що складаються на поставку кожної окремої партії Товару, які не було надано разом з податковою накладною, що свідчить про надання документів з порушенням законодавства.
На переконання представника відповідачів, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.
Окрім того, у відзиві зазначено, що Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про відповідність ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» критеріям ризиковості платника податку від 25.03.2025 №85543.
Представник відповідачів зазначив, що, з огляду на результат проведеного моніторингу реєстрації ПН/РК, Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято оскаржувані рішення №12640693/38016918 від 18.03.2025 та №12640692/38016918 від 18.03.2025 про відмову в реєстрації податкових накладних №14 від 15.03.2024 та №18 від 25.03.2024.
Стислий виклад відповіді на відзив.
У відповіді на відзив представник позивача, заперечуючи проти доводів, зазначених у відзиві, зазначає:
під час електронного документообороту з банківськими установами платіжні інструкції на здійснення платіжних операцій в електронному вигляді підписуються за допомогою ЕЦП та засобами електронного зв`язку направляються до банківської установи. Після оброблення надходить платіжна інструкція, на якій міститься лише відмітка банківської установи (підпис уповноваженої особи та печатка Банка) про здійснення платіжної операції. Саме такий електронний документ і використовує позивач для цілей ведення бухгалтерського обліку та саме такі копії платіжних інструкцій (електронних документів) в копіях надавались відповідачу через електронний кабінет платника податків разом з поясненнями для розблокування податкової накладної, при цьому кожна копія документу була підписана, тобто завірена, за допомогою електронно цифрового підпису (ЕЦП);
відповідно до додатків відповідача, наданих суду з відзивом на адміністративний позов, наявні файли, в якому є ліцензії зі зберігання пального, договори та розрахункові документи надані на розгляд комісії позивачем;
згідно умов договору поставки нафтопродуктів №11/03/24-п від 11.03.2024 року товар був відвантажений з місця зберігання товару на транспорт автомобільного перевізника, залученого покупцем. Отже, для постачання товару вказаному в податкових накладних для даного виду господарської діяльності Товариства наявної кількості працівників більш ніж достатньо;
в Одеському окружному адміністративному суді відкрито провадження у справі №420/15089/25, предметом якої є рішення про відповідність ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» критеріям ризиковості платника податку: від 25.03.2025 №85543.
Інші доводи та аргументи, зазначені у відповіді на відзив, є аналогічними, що зазначені у позовній заяві.
Процесуальні дії у справі.
Суд ухвалою від 05 серпня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ», код ЄДРПОУ 38016918, зареєстроване за адресою: 65098, Україна, місто Одеса, вулиця Стовпова, будинок 26. 
Видами діяльності позивача, зокрема є: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71, згідно з ДК 016:2010) інші; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.
В межах здійснюваної господарської діяльності, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» отримало необхідні дозволи та ліцензії, зокрема: ліцензію на оптову торгівлю пальним за відсутністю місць оптової торгівлі №990614201900232 від 01.07.2019 до 01.07.2024, видана Державною фіскальною службою України; ліцензія на право зберігання пального №15540414201900002 від 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою місця зберігання: м. Одеса, вул. Хутірська, 3, видана Головним управлінням ДФС в Одеській області; ліцензію на право зберігання пального №15090414202300217 від 31.05.2023 до 31.05.2028 за адресою місця зберігання: Одеська обл., Одеський р-н, с. Березань (за межами населеного пункту).
Між ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» та ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» укладено Договір Комісії за номером Е-К №17 від 05.09.2023, відповідно якого ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (код ЄДРПОУ 31209468) виступає, як «Комісіонер», а ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» - відповідно «Комітент». За даним Договором ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» зобов`язується в інтересах і за рахунок ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» здійснювати пошук контрагентів-нерезидентів за межами митної території України, придбавати товар, здійснювати митне очищення та доставку вантажу в місце, зазначене ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ».
Відповідно до митної декларації №24UA903150000582U7 від 28.02.2024, ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» здійснило ввезення на територію України для ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» скраплений (зріджений) вуглеводневий газ паливний, марки пропан, у кількості 378617 кг, а відповідно до митної декларації №24UA903150000581U7 від 28.02.2024 – у кількості 573706 кг.
Суд встановив, що 11 березня 2024 року між ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» (Покупець) та ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (Постачальник) укладено Договір поставки нафтопродуктів №11/03/24/-п (далі – Договір №11/03/24/-п), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Нафтопродукти, (надалі - «Товар») в кількості, асортименті, по цінам, в терміни, відповідно до умов даного Договору та Додатків до нього, які являються невід`ємними частинами даного Договору.
В подальшому, як свідчать матеріали справи, ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» (Покупець) та ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (Постачальник) 11.03.2024 підписано Додаток №1 до Договору №11/03/24/п від 11.03.24 поставки нафтопродуктів (далі - Додаток 1), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується у період 2024-2026 років передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити постачання партії: Газ скраплений (далі - Товар) у кількості та в строк, погодженого з Покупцем.
Пунктами 4.1, 4.2. Додатку 1 передбачено, що передача у власність (поставка) товару здійснюється за домовленістю Сторін на таких умовах: EXW - Одеська обл., Одеський р-н, с. Березань (за межами населеного пункту) в редакції офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс - 2010 (INCOTERMS-2010). Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем:
а) датою, що вказана у видатковій накладній або в акті приймання-передачі товару;
б) відносно якості - згідно з паспортом якості, виданого заводом-виробником.
Платежі за товар, поставлений відповідно до цього Додатка, здійснюються на наступних умовах: Покупець здійснює 100 % оплату вартості партії Товару не пізніше 2-х робочих днів від чати поставки Товару Покупцю (п.5.1. Додатку 1).
Відповідно до видаткової накладної від 15.03.2024 №130, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» відвантажило на адресу ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» 20360,00 кг скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного, марки пропан-бутан, код УКТЗЕД 2711190000, на загальну суму 884031,20 грн, в тому числі ПДВ 20% - 147338,53 грн.
Відвантаження означеної кількості скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного у кількості 20360,00 кг підтверджується також товарно-транспортною накладною від 15.03.2024 №258. Місцем завантаження зазначено: Одеська обл., Одеський р-н, с. Березань (за межами населеного пункту).
Матеріалами справи також підтверджується, що позивач виставив в адресу ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» рахунок від 14.03.2024 №48 на суму 884031,20 грн, в тому числі ПДВ 20% - 147338,53 грн на оплату скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного, марки пропан-бутан.
Відповідно до видаткової накладної від 24.03.2024 №127, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» відвантажило на адресу ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» 9680,00 кг скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного, марки пропан-бутан, код УКТЗЕД 2711190000, на загальну суму 420305,60 грн, в тому числі ПДВ 20% - 70050,93 грн.
Відвантаження означеної кількості скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного у кількості 9680,00 кг підтверджується також товарно-транспортною накладною від 25.03.2024 №270. Місцем завантаження зазначено: Одеська обл., Одеський р-н, с. Березань (за межами населеного пункту).
Матеріалами справи також підтверджується, що позивач виставив в адресу ТОВ «ЕЛ ПИ ДЖИ ПОСТАЧАННЯ» рахунок від 25.03.2024 №54 на суму 420305,60 грн, в тому числі ПДВ 20% - 70050,93 грн на оплату скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного, марки пропан-бутан.
Суд встановив, що, за першою подією – відвантаження скрапленого (зрідженого) вуглеводневого газу паливного, марки пропан-бутан, код УКТЗЕД 2711190000, позивачем складено та направлено на реєстрацію до ЄРПН такі податкові накладні:
№14 від 15.03.2024 на загальну суму 884031,20 грн, в тому числі ПДВ 20% - 147338,53 грн;
№18 від 25.03.2024 на загальну суму 420305,60 грн, в тому числі ПДВ 20% - 70050,93 грн.
Суд встановив, що реєстрація означених податкових накладних зупинена з таких причин: «ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково повідомляємо? показник "D"=.1004%, "Рпоточ"=0 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо .».
В подальшому, позивач направив повідомлення від 13.03.2025 №07/10 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. 
Разом з поданим повідомленням позивач подав до контролюючого органу відповідні підтверджуючі документи щодо господарських операцій, які відображені у вищезазначених податкових накладних, у загальній кількості 17 додатків.
Відповідно до матеріалів справи, Комісією Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті такі рішення:
№12640693/38016918 від 18.03.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 15.03.2024;
№12640692/38016918 від 18.03.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 25.03.2024.
Спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних містять однакові підстави для відмови у реєстрації означених вище податкових накладних: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
В графі «Додаткова інформація» зазначено таку інформацію: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні, наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.». 
Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, вважаючи їх протиправними та таким, що підлягають скасуванню, а податкові накладні такими, що підлягають реєстрації датою їх подання, звернувся з цим адміністративним позовом до суду. 
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України (далі – ПК України).
За правилами п.185.1 ст.185 ПК України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.1 ст.201 ПК України встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно із п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
На виконання вказаних вище норм законодавства, позивачем сформовано ПН та засобами телекомунікаційного зв`язку подано їх на реєстрацію в ЄРПН, проте позивач отримав квитанції, в яких вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складені та подані платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 201.16 ст.201 ПК України встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування (крім податкової накладної/розрахунку коригування, у яких відображена операція з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог ст.19-2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність») встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п.7 Порядку №1165).
Таким чином, при наявності рішення контролюючого органу про відповідність платника податку критеріям ризиковості, реєстрація ПН/РК зупиняється у будь-якому випадку для її перевірки.
Судом встановлено, що відносно позивача було прийнято рішення Комісії ГУ ДПС від 25.03.2025 №85543 року про відповідність ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.
Вказане рішення позивачем оскаржене до суду. Станом на час розгляду справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 у справі №420/15089/25 визнано протиправним та скасовано рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №85543 від 25.03.2025, та зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №420/15089/25.
Отже, податкові накладні засобами телекомунікаційного зв`язку подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних та відповідно зупинено їх реєстрацію на підставі відповідності п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.
Судом не встановлено протиправності контролюючого органу щодо автоматичного зупинення реєстрації ПН та відповідно необхідність їх перевірки.
Проте, суд дійшов висновку, що у подальшому контролюючим органом не було дотримано процедуру перевірки ПН та в їх реєстрації було протиправно відмовлено.
Пунктами 10,11 Порядку №1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 року №520 (далі Порядок №520).
Тобто згідно з п.11 Порядку №1165, при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Згідно з п.9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Відповідно до п.10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Згідно з п.11 Порядку №520, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (п.12 Порядку №520).
Отже, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520, свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст.185, так і п.187.1 ст.187 ПК України.
За таких обставин, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може подати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі. Такий конкретний перелік документів повинен бути визначений також у повідомленні, якщо контролюючий орган вважав необхідним витребувати додаткові документи.
Судом встановлено, що позивачу не запропоновано переліку конкретних документів, необхідних для реєстрації ПН при зупиненні їх реєстрації.
В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин правову позиції Верховного Суду, викладену у постанові від 30.01.2020 у справі №300/148/19, в якій зазначено, що при юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано врахували, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.
Верховний Суд вказав, що правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.04.2019 касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28.10.2019 касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19). Вказана позиція зазначена та підтримана в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №640/1131/19, від 30.01.2020 року у справі №300/148/19.
Судом встановлено, що реєстрація ПН позивача зупинена з пропозицією надання додаткових документів без визначення його переліку, що неможливо вважати мотивованою вимогою контролюючого органу.
Позивач зазначив, що він надав необхідні документи, які на його думку є достатніми для реєстрації ПН та підтверджують реальність господарських операцій, придбання та подальша реалізація (постачання) товарів, їх відображення у бухгалтерському обліку товариства.
Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте, Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії».)
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.
Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Суд вважає, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів його прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте, саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).
Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.
Крім того, в постанові від 22.07.2019 по справі №815/2985/18 Верховного Суду наявні висновки, які є сталою судовою практикою щодо вимог до актів індивідуальної дії. В постанові зазначено, що Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення. Оскільки відповідач-2 у рішенні від 28.12.2017 №495390/23216458, продублював норму Постанови №190, тобто зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, Суд дійшов висновку, що Державна фіскальна служба України прийняла невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.
За судовою практикою Верховний Суд неодноразово підтвердив свій правовий висновок, зокрема у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 року по справі №580/7000/21 зазначено, що відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови ненаведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.
У постанові від 01.02.2023 року по справі №140/506/22 Верховний Суд зазначив, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, імовірним є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 року у справі №460/8040/20, від 07.12.2022 року у справі №500/2237/20. 
Отже, факт зупинення ПН не позбавляє обов`язку контролюючого органу діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, зокрема при зупиненні податкової накладної у рішенні визначити перелік документів, як і платнику податків необхідно надати для реєстрації податкової накладної.
Крім того, зупинення реєстрації ПН та відмови у її реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні. 
В оскаржуваних рішеннях вказано, що причиною відмови в реєстрації ПН позивача надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, проте які саме документи складені з порушенням якого законодавства в рішенні не зазначено.
Натомість, в рішеннях в розділі «Додаткова інформація» (зазначити конкретні документи) вказано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Лише у відзиві на позов представник відповідача зазначив, що документи, які були подані на розгляд комісії складені із порушенням чинного законодавства, оскільки у банківських виписках відсутні обов`язкові реквізити, а саме підпис надавача платіжних послуг та підпис особи, що здійснювала платіжну операцію, а також зазначено, що позивачем надано недостатній обсяг документів та у позивача відсутні відповідні трудові ресурси.
Обґрунтованими є доводи позивача, що рішення не відповідають вимогам вмотивованості, оскільки у них не зазначено які саме порушення при складанні яких документів було допущено.
Враховуючи те, що судом перевіряється легітимність прийнятих рішень, суд не надає оцінку доводам представника відповідача щодо викладених у відзиві змісту порушень вимог законодавства при оформленні документів, поданих платником до контролюючого органу, оскільки такі відомості не відображені в оскаржуваних рішеннях та не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень.
При цьому, застосування при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень припущень (подані документи ймовірно складені із порушенням чинного законодавства) є неприпустимим. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на об`єктивно встановлених обставинах та фактах.
Верховний Суд в постанові від 18.09.2023 року по справі №380/17494/21 зазначив, що для цілей податкового обліку беруться до уваги, насамперед, економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. Податковий орган не застосував підхід «превалювання суті над формою» як принцип бухгалтерського обліку.
При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності, яка може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, оскільки предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі №440/3706/23.
Контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів, або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень не надав. 
Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що спірні рішення містять лише загальні твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. 
Отже, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022 по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Суд наголошує, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарських операцій, на підставі яких позивачем складено податкові накладні, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної. Податковий орган не позбавлений у випадку реєстрації податкової накладної перевіряти у подальшому реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом за механізмами, визначеними положеннями Податкового кодексу України.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими та протиправними, оскільки факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації №12640693/38016918 від 18.03.2025 та №12640692/38016918 від 18.03.2025.
Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ»: №14 від 15.03.2024 р.; №18 від 25.03.2024 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання, то суд зазначає наступне.
Приписами пункту 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
В даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її отримання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.
Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» №14 від 15.03.2024 та №18 від 25.03.2024 датою їх фактичного подання на реєстрацію.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми діючого законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 4844,80 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДПС в Одеській області, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4844,80 грн, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.
Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн, суд зазначає таке.
Згідно з частинами першою та третьою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною четвертою ст.134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).
Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл судових витрат позивачем надано суду лише договір про надання правової допомоги №АДВ/59 від 15.07.2025.
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б обсяг та характер наданих послуг, а також узгоджену між сторонами вартість за вказані послуги.
З огляду на вказане, у наданих позивачем до матеріалів справи документах не відображено кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, детального опису робіт проведених адвокатом (наданих послуг), позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на правничу допомогу, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання послуг.
В питанні надання доказів суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі №922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги ( детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
За таких обставин, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, тобто не додержані приписи ч.4 ст.134 КАС України, суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу разом з ухваленням рішення суду.
Керуючись ст.2, 72, 77, 78, 90, 120, 134, 139, 241-246, 258, 262, 295 КАС України КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (вул. Стовпова, буд.26, м. Одеса, Одеська обл., 65098, код ЄДРПОУ 38016918) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ 44069166), Державної податкової служби України (Львівська пл., буд. 8, м. Київ, Київська обл., 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №12640693/38016918 від 18.03.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 15.03.2024.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №12640692/38016918 від 18.03.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 25.03.2024.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» №14 від 15.03.2024 та №18 від 25.03.2024 датою їх фактичного подання на реєстрацію.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» суму сплаченого судового збору в розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО