ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року
м. Хмельницький
Справа № 674/1462/25
Провадження № 33/820/97/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Яхієвої М.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шинкара В.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року,- 
в с т а н о в и в:
Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року 
ОСОБА_1 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дунаївці Хмельницької     області, проживаючого по     АДРЕСА_1 ,      громадянина України, реєстраційний номер облікової картки     платника податків - НОМЕР_1 , одруженого, має на      утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП - штраф на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. 
За постановою суду, 03 серпня 2025 року о 21 год. 41 хв в провулку Загородній в м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Geely Emgrand", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. 
Тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - "відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння".

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Дунаєвецького районного суду від 26 грудня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вказує, що судом першої інстанції не встановлено належними та достатніми доказами наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху. 
Долучені до матеріалів адміністративної справи докази не містять інформації про обставини справи, які б свідчили про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Та такі обставини не зафіксовано у визначеному законом порядку.
ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, та не відмовлявся від огляду категорично, а лише наполягав на його проходженні після того як довідається про стан свого члена родини який за попереднім повідомленням була в критичному стані. Така поведінка не може кваліфікуватися як свідома та безумовна відмова від огляду.
Місцевий суд помилково звузив зміст поняття «крайня необхідність», фактично зводячи його виключно до професійної медичної допомоги.
Твердження місцевого суду про те, що ОСОБА_1 міг обмежитися викликом швидкої медичної допомоги без керування транспортним засобом, є оціночним припущенням, яке не ґрунтується на жодних доказах
З відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції формально без конкретизації дійсних ознак алкогольного сп`яніння було перелічено усі ознаки передбачені «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. О 22год. 23 хв, у працівників поліції відсутні об`єктивно встановлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Працівник поліції не є медичним фахівцем, цитування таких ознак мало місце виключно формальний характер і фактично слугувало лише підставою для ініціювання процедури огляду без будь-яких об`єктивних даних про їх реальне існування. 
ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівникам поліції, що не відмовляється пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте спершу потрібно довідатись про стан здоров`я своєї бабусі.
При цьому, працівники поліції не направили ОСОБА_2 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а відразу внесли відомості до Направлення на медичний огляд у закладі охорони здоров`я про відмову від огляду та склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення.
Місцевий суд прийшов до помилкового висновку, що поведінка ОСОБА_3 , оцінюється як відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про дії водія щодо ухилення від проведення такого огляду, що у повній мірі не розкриває об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.
Оскільки, працівниками поліції не була дотримана процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, такий огляд є недійсним.
Під час складання адміністративних матеріалів працівниками поліції не було належним чином роз`яснено права ОСОБА_1 у тому числі право скористатися правовою допомогою, при тому, що він висловив намір про отримання правової допомоги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шинкара В.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах. 
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). 
Судом першої інстанції були дотримані зазначені норми КУпАП, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 411538 03 серпня 2025 року о 21 год. 41 хв в провулку Загородній в м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Geely Emgrand", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. 
Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411538 від 03 серпня 2025 року, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення;
-постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5388165 від 03 серпня 2025 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager";
-направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якої 03 серпня 2025 року о 22:15 годин водій ОСОБА_1 направлявся до КНП ДМР "Дунаєвецька багатопрофільна лікарня" для огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП капрала поліції Богдана Махніцького від 03 серпня 2025 року (а/с 10), згідно якого 03 серпня 2025 року о 21:41 годин в провулку Загородній в м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем "Geely Emgrand", реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив п.9.2 (б) Правил дорожнього руху. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився;
-відеозаписом події на якому зафіксовано, що 03 серпня 2025 року о 21:41 годин в провулку Загородній в м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Geely Emgrand", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.   
Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, при проведенні огляду /відмови від проходження огляду/ ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено. 
Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП.  
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він діяв в стані крайньої необхідності, не відмовлявся від огляду категорично, а лише наполягав на його проходженні після того як довідається про стан свого члена родини який, за попереднім повідомленням була в критичному стані, і така поведінка не може кваліфікуватися як свідома та безумовна відмова від огляду, при цьому місцевий суд помилково звузив зміст поняття «крайня необхідність», фактично зводячи його виключно до професійної медичної допомоги.  
Так, згідно ч.1 ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. 
За змістом ст.18 КУпАП, обов`язковою умовою наявності стану крайньої необхідності є неможливість усунення небезпеки за даних обставин іншими засобами.
При цьому, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що різке погіршення стану здоров`я бабусі ОСОБА_1 , на що посилається ОСОБА_1 в обґрунтування його дій в умовах крайньої необхідності, не може бути підставою для свідомого порушення останнім Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 не є медичним фахівцем, тому його допомога хворій бабусі обмежувалась лише викликом машини швидкої медичної допомоги, що можна було зробити не сідаючи за кермо автомобіля.
За таких обставин, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що 03 серпня 2025 року о 21:41 годин в провулку Загородній в м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Geely Emgrand", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не діяв в стані крайньої необхідності.
Безпідставними є твердження апеляційної скарги про те, що працівником поліції формально без конкретизації дійсних ознак алкогольного сп`яніння було перелічено усі ознаки алкогольного сп`яніння, та що працівник поліції не є медичним фахівцем, цитування таких ознак мало місце виключно формальний характер і фактично слугувало лише підставою для ініціювання процедури огляду без будь-яких об`єктивних даних про їх реальне існування. 
Такі твердження спростовуються відеозаписами події, доданими до матеріалів справи, на яких зафіксовано як працівники поліції неодноразово повідомляли водію ОСОБА_1 про наявні в нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.
Зазначені ознаки визначені у п.3 р. І Інструкції № 1452/735 як ознаки алкогольного сп`яніння. 
Наявність у водія вказаних ознак давало працівникам поліції законні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння зафіксовані і у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 411538 від 03 серпня 2025 року. 
Отже, працівники поліції належним чином встановили та зафіксували наявність у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.
За змістом ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 до виключних повноважень поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ відноситься виявлення та оцінювання наявності ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. А тому, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Необгрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку, що поведінка ОСОБА_1 оцінюється як відмова водія вд проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Так з відеозаписів події видно, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати з ними на їхньому службовому автомобілі до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 висловлював свою згоду на проходження медичного огляду, при цьому його поведінка свідчить про протилежне, оскільки він не сідав у службовий автомобіль поліції. Працівники поліції неодноразово пояснювали ОСОБА_1 , що така поведінка свідчить про його відмову від проходження огляду та неодноразово роз`яснювали наслідки такої відмови. 
Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 категорично відмовився поїхати в заклад охорони здоров`я для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Така поведінка ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінена як відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час складання адміністративних матеріалів працівниками поліції не було належним чином роз`яснено права ОСОБА_1 , у тому числі право скористатися правовою допомогою, при тому, що він висловив намір про отримання правової допомоги, спростовуються відеозаписами події.
Так на відеозаписах події зафіксовано, як працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката. ОСОБА_1 неодноразово підтверджував, що йому зрозумілі його права. ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, посилаючись на те, що в нього немає адвоката. Проте, протягом часу оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно не запросив адвоката для захисту своїх прав та не заявив клопотання про залучення безоплатного адвоката. 
Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 скористався правовою допомогою захисника ОСОБА_4 . 
А отже, доводи ОСОБА_1 про порушення його права на захист не знайшли свого підтвердження. 
Безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про дії водія щодо ухилення від проведення такого огляду, що у повній мірі не розкриває об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 411538 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить усі необхідні відмості зазначені у вказаній статті, у тому й числі місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, є належним і допустимим доказом та повністю узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписами події.
Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам у справі і висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.    
За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає. 
З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:  
Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2025 року відносно  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду Володимир БАРЧУК