ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2026 р. справа № 300/2290/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС України в Івано-Франківській області до ТзОВ “Будівельна компанія “Вік” про стягнення коштів, 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС України в Івано-Франківській області звернулося до суду із позовом до ТзОВ «Будівельна компанія «Вік» про стягнення коштів. 
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в загальні сумі 58 514,20 грн., зокрема з: податку на прибуток інших підприємств та з податку на додану вартість.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Копію ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2025направлялася відповідачу за адресою місця реєстрації вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. До суду повернулося судове відправлення з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Як випливає зі змісту ч. 4 ст.124 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності учасників справи за адресою місцезнаходження (поштовою адресою) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Крім того, відповідно до ч. 11ст. 125 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Зважаючи на це, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи.
У встановлений судом строк відзив на позов до суду не надходив.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Вік», (далі
- ТОВ «БК «Вік», Відповідач) як суб`єкт господарювання зареєстрований та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків, що зобов`язує його сплачувати у встановленому порядку і розмірі передбачені законодавством податки та збори.
Відповідно до положень ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачуватиподатки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з довідкою про суму податкового боргу відповідача станом на 25.03.2025 року розмір податкового боргу відповідача становить 58514, 20 грн. внаслідок несплати: 
1)податку на прибуток інших підприємств на суму 5 033,59 грн, який виник в результаті несплати фінансових (штрафних) санкцій згідно:
- податкового повідомлення-рішення форми «Н» № 0180230410 від 08.08.2024 року на суму 3 943,59 грн, винесеного на підставі акту про результати камеральної перевірки № 14473/09-19-04-10-21 від 08.08.2024 року;
- податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № 0033080410 від 24.04.2023 року на суму 340 грн, винесеного на підставі акту про результати камеральної перевірки № 3046/09-19-04-10-21 від 07.04.2023 року;
2)з податку на додану вартість на суму 53 480,81 грн, який виник в результаті
несплати фінансових (штрафних) санкцій згідно:
- податкового повідомлення-рішення форми «Н» № 0228940410 від 17.10.2024 року на суму 50 420,61 грн, винесеного на підставі акту про результати камеральної перевірки № 16039/09-19-04-10-21 від 11.09.2024 року;
- податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № 0030060406 від 30.01.2025 року на суму 3060,0 грн, винесеного на підставі акту про результати камеральної перевірки № 619/09-19-04-06-15/40003054 від 10.01.2025 року;
Також, відповідачу направлялись вищезазначені податкові повідомлення-рішення, що підтверджується трекером відправлення на веб-сайті Укрпошти. В адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися.
Позивач просить стягнути з відповідача вказаний податковий борг в сумі 58514,20 грн. в дохід бюджету.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Сума нарахованих грошових зобов`язань, пені, визначена у податкових повідомленнях - рішеннях, підлягає сплаті протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання повідомлення-рішення (при проведенні адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем узгодження), як визначено п.57.3 ст. 57 ПК України.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не вжито належних заходів щодо вчасної сплати грошових зобов`язань, внаслідок чого вони набули статусу податкового боргу.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Якщо платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, як визначено п. 59.1 ст. 59 ПК України.
З матеріалів справи, суду стало відомо що Головне управління ДПС в Івано-Франківській області надіслало відповідачу податкову вимогу від 02.10.2024 року № 0009591-1302-0919, оскільки відповідачем не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки.
Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Підпунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.
Наявності обставини з оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень судом не встановлено та доказів їх оскарження відповідач не надав.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкових зобов`язань з податку на прибуток інших підприємств на суму 5 033,59 грн та з податку на додану вартість на суму 53 480,81 грн утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.
Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, податковою вимогою від 02.10.2024 року № 0009591-1302-0919, а також довідкою просуму податкового боргу відповідача станом на 25.03.2025 року.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг податку у розмірі 58 514,20 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.
Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 58 514,20 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення 58 514,20 грн. з ТзОВ «Будівельна компанія «Вік», є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути в дохід бюджету з ТзОВ “Будівельна компанія “Вік” податковий борг в сумі 58 514,20 грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Шумей М.В.