УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/5407/24 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М. 
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М., 
суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі
цивільну справу №279/5407/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. в м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просив стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання на період навчання до червня 2027 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.
Позов обґрунтований тим, що відповідно до свідоцтва про народження його батьком є ОСОБА_2 . Наразі він навчається в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за денною формою навчання. Коштів, які надає на його утримання мати, недостатньо на покриття витрат на навчання та харчування на період навчання, а відповідач має дохід і може надавати матеріальну допомогу на навчання. 

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що відповідачем не надано доказів на підтвердження понесення ним матеріальних витрат на утримання та лікування батьків. Для офіційного підтвердження догляду за батьками відповідач мав би звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за своїми батьками та отримати відповідне рішення, яке є підтвердженням постійного догляду за батьками та відсутності можливості працювати і забезпечувати своїх дітей. Коштів, які надає на його утримання мати, недостатньо для покриття витрат на навчання та харчування на період навчання. У зв`язку з збройною агресією російської федерації для безпеки курсантів їм було запропоновано винаймати житло замість проживання в казармах. Він змушений винаймати житло разом з одногрупниками, що підтверджується копією договору. Стипендія становить 2 350 грн. Мати є особою з інвалідністю 3-ої групи та її доходом є лише пенсія, яка становить 2 980 грн. Також на підтвердження витрат долучає копію чеку про придбання 12 січня 2025 року смартфону Samsung Galaxy А25.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
При цьому посилається на те, що на момент розгляду справи по суті, як позивачу так і йому, надавався законний значний термін для подачі підтверджуючих доказів. Він ( ОСОБА_2 ) подав всі наявні в нього докази. Позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність у нього потреб у матеріальній допомозі, саме у зв`язку з навчанням. Договір про оренду квартири укладений після ухвалення рішення судом першої інстанції та орендодавцем зазначений ОСОБА_3 , а орендар ОСОБА_4 . В кінці договору дописані ручкою імена ще двох осіб, в тому числі позивача, та вказана інша адреса проживання, а не та, де він зареєстрований, що викликає обґрунтовані сумнів у дійсності договору. Позивач надав суду довідку від 10 серпня 2024 року, що він перебуває на військовій службі (навчанні) - є курсантом 1-го курсу факультету бойового застосування військ Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного та забезпечується за рахунок держави: харчуванням, військовою формою одягу, проживанням у казармі, грошовим забезпеченням у визначених керівними документами розмірах. Із доказів, наданих позивачем, убачається, що він перебуває на державному навчанні і на повному утриманні держави. За навчання та проживання, а також харчування кошти не витрачаються.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з частиною першою ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

За положеннями частини першої ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до приписів частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року в справі №748/2340/17 міститься висновок щодо застосування норми ст.199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Відповідно до довідки від 10 серпня 2024 року №932 молодший сержант ОСОБА_1 , тобто позивач, перебуває на військовій службі (навчанні) в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.8).

Із довідки від 10 серпня 2024 року №933, виданої Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, слідує, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (навчанні) - є курсантом 1-го курсу факультету бойового застосування військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та забезпечується за рахунок держави харчуванням, військовою формою одягу, проживанням в казармі, грошовим забезпеченням у визначених керівними документами розмірах (а.с.9). Зарахований наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 25 липня 2023 року №21-КС. Термін навчання становить 4 роки - попередньо до червня 2027 року. Форма навчання - денна.

Відповідач ОСОБА_2 також є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.37).

Судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2017 року в справі №279/4495/17 присуджено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08 листопада 2017 року та до досягнення ними повноліття (а.с.38). 

Так як, син ОСОБА_7 є ще малолітнім, то на нього продовжують стягуватися аліменти відповідно до судового наказу від 07 грудня 2017 року в справі №279/4495/17.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 13 травня 2024 року №203, виданої органом самоорганізації населення - Спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає разом із батьками: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.40). 

Мати відповідача ОСОБА_8 є пенсіонером за віком. Батьку відповідача ОСОБА_9 встановлена 1-а група інвалідності з 18 травня 2019 року та він потребує постійного стороннього догляду. Із витягів із медичної карти ОСОБА_9 та медичних досліджень вбачається, що батько позивача хворіє та на його лікування витрачаються кошти, що підтверджується чеками про придбання ліків (а.с.43-50,79-94).

Із звіту про здійснення відрахування та виплати, виданого Коростенським відділом ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального МУМЮ від 15 жовтня 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 за період із 01 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року нарахована заробітна плата 22 360,24 грн, із якої утримано податків та інших обов`язкових платежів 4 360,24 грн, аліменти - 3 000,60 грн (16,67%) (а.с.62).

Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства. Так, за положеннями частини другої ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями частини третьої ст.12 та частини першої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Частини п`ята та шоста ст.81 ЦПК України передбачають, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 перебуває на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, що підтверджується матеріалами справи, отримує стипендію в розмірі 2 359,16 грн, яку використовує на власні потреби, враховуючи, що харчування, проживання позивача забезпечується за рахунок держави. Разом із тим, відповідач сплачує аліменти на утримання малолітнього сина та, як вбачається з матеріалів справи, витрачає значні кошти на лікування батьків, чим довів свою неможливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина.

До апеляційної скарги позивачем долучений договір оренди квартири від 07 лютого 2024 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , в якому зазначені дані позивача на підтвердження понесення ним витрат на оренду житла. Однак, як уже зазначалося вище, позивач забезпечений проживанням у казармі, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що керівництво навчального закладу не здійснює забезпечення курсантів житлом та вони повинні самі забезпечувати себе проживанням під час навчання або існують офіційні рекомендації не проживати у казармі.

Придбання 12 січня 2025 року смартфону Samsung Galaxy А25 та встановлення ОСОБА_6 3-ої групи інвалідності не змінюють висновків суду першої інстанції про відсутність сукупних юридичних фактів, необхідних для стягнення аліментів у зв`язку з навчанням позивача.

Решта доводів апеляційної скарги ґрунтуються на переоцінці доказів, яким оцінка надана судом першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України. 

Підсумовуючи викладене вище, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому таке рішення у відповідності до положень ст.375 ЦПК України залишається без змін.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про стягнення аліментів (п.3 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча  Судді: