ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 280/3915/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі № 280/3915/25 (суддя Батрак І.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), оформлену листом від 18.04.2025, у зарахуванні до трудового стажу позивача періодів роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003 на ПП “Форт АВТО” (код ЄДРПОУ 32512990), періоду роботи з 02.03.2005 по 03.05.2006 на ВАТ “Андора”, періоду навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення;
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003 на ПП “Форт АВТО” (код ЄДРПОУ 32512990), період роботи з 02. 03.2005 по 03.05.2006 на ВАТ “Андора”, період навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення та повторно розглянути заяву з цього питання з врахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Записи трудової книжки про спірні періоди містять номери та дати наказів, відповідно до яких такі записи вчинені. Період навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення також безпідставно не зараховано до страхового стажу, оскільки в атестаті від 25.07.1979 прізвище “ ОСОБА_2 ” не відповідає паспортним документам, де прізвище зазначено “ ОСОБА_3 ”. Позивач вважав, що відповідач протиправно відмовив йому у зарахуванні спірних періодів до його страхового стажу.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Так, суд:
-визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до його страхового стажу періоду навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення, періодів роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003 у ПП “Форт АВТО”, з 02.03.2005 по 03.05.2006 у ВАТ “Андора”;
-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення, періоди роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003 у ПП “Форт АВТО”, з 02.03.2005 по 03.05.2006 у ВАТ “Андора”, у зв`язку із чим повторно розглянути заяви ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії.
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
Із рішенням суду в частині задоволених позовних вимог не погодився відповідач – ГУ ПФУ в Запорізькій області, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неналежну оцінку доказів, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В скарзі відповідач вказує, що позивач знаходиться на обліку ГУ ПФУ у Запорізькій області і йому призначена пенсія за віком згідно рішення № 083850011970 від 25.03.2025 р. Страховий стаж позивача становить 26 років 8 місяців 27 днів. 18.04.2025 року за результатами розгляду документів ОСОБА_1 до страхового стажу не зараховано періоди:
- роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003р., оскільки в реєстрі зареєстрованих осіб відсутні відомості щодо сум заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків по страхувальникам ПП «Форт-Авто», підтвердженням чого є відомості довідки форми ОК-5;
- роботи з 02.03.2005 р. по 03.05.2006 р. в ООО Андора, оскільки відсутнє підтвердження в довідці форми ОК-5;
- період навчання з 01.09.1977 року по 25.07.1979 р. не зараховано оскільки в атестаті від 25.07.1979 року прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 »;
- в трудовій книжці відсутня підстава внесення запису про період навчання, (а саме в графі 4 відсутня дата документа на підставі чого внесено запис);
- в архівній довідці про період навчання від 18.05.2022 року відсутня підстава зарахування на навчання (а саме відсутня відсутня книга наказів з особового складу за 1977 рік).
За твердженнями відповідача, немає можливості зарахувати період роботи через відсутність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про нарахування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Щодо періоду навчання, суд першої інстанції не надав оцінки доводам відповідача, що позивачем не було внесено виправлення до атестату належним чином у позасудовому порядку, так само як і не було встановлено юридичний факт належності атестату №828, шляхом звернення до суду.
Дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав їм належну юридичну оцінку. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку ГУ ПФУ у Запорізькій області, і йому призначена пенсія за віком згідно з рішення № 083850011970 від 25.03.2025. Страховий стаж позивача становить 26 років 8 місяців 27 днів.
Позивач звертався до територіального управління Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії за віком із зарахуванням періодів роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003 на ПП “Форт АВТО” (код ЄДРПОУ 32512990), періоду роботи з 02.03.2005 по 03.05.2006 на ВАТ “Андора”, періоду навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення.
Листом від 18.04.2025 №6493-5951/В-02/8-0800/25 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило, що в реєстрі зареєстрованих осіб відсутні відомості щодо сум заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків по страхувальникам ПП “Форт-Авто” за періоди роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003та період роботи з 02.03.2005 по 03.05.2006 в ВАТ “Андора” відсутнє підтвердження в довідці форми ОК-5, зазначені періоди не зараховано до страхового стажу; період навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 не зараховано оскільки в атестаті від 25.07.1979 прізвище “ ОСОБА_2 ” не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_3 ”; в трудовій книжці відсутня підстава внесення запису про період навчання, (а саме в графі 4 відсутня дата документа на підставі чого внесено запис); в архівній довідці про період навчання від 18.05.2022 відсутня підстава зарахування на навчання (а саме відсутня книга наказів з особового складу за 1977 рік).
Не погоджуючись з такою відмовою у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу при призначенні пенсії за віком, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. До страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
Разом із цим, як встановив суд, період роботи ОСОБА_1 з 01.10.2003 по 31.12.2003 водієм у ПП “Форт АВТО” був врахований органом Пенсійного фонду до страхового стажу, а тому позовні вимоги у цій частині за висновками суду задоволенню не підлягають.
Колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині, з огляду на наступне.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 1058- ІV).
Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 ст. 24 Закону України №1058-IV встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як встановлено судом, до страхового стажу позивача не зараховано період навчання позивача з 01.09.1977 по 25.07.1979, оскільки надано атестат №828, який видано на ім`я: “ ОСОБА_4 ” про закінчення Запорізького професійно-технічного училища Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення. Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_1 , прізвище, ім`я та по-батькові позивача зазначені як “ ОСОБА_1 ”.
За приписами частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
З огляду на положення наведених норм, до страхового стажу зараховуються періоди навчання за денною формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, які підтверджені дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Згідно атестата №828 від 25.07.1979, що виданий на ім`я ОСОБА_4 , він 01.09.1977 вступив до Запорізького професійно-технічного училища Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення та 25.07.1979 закінчив училище за спеціальністю годинникар по ремонту годинників.
Відповідно до архівної довідки від 18.05.2022 №189, виданої Державним навчальним закладом “Запорізьке вище професійне училище моди і стилю”, ОСОБА_1 дійсно навчався в Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення з 01.09.1977 (книга наказів з особового складу за 1977 рік відсутня) по 25.07.1979 (наказ №27-к від 23.07.1979) за професією “Годинникар з ремонту годинника”. Довідка також містить інформацію про реорганізацію та перейменування навчального закладу.
Отже, доводи відповідача про неможливість зарахування вказаного періоду через помилку у правописі прізвища позивача, жодним чином не можуть бути перешкодою у зарахуванні періоду його навчання до загального страхового стажу.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів. В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно із пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Таким чином, для надання документів на підтвердження наявного трудового стажу законодавцем встановлений певний алгоритм дій, що йдуть у певній послідовності. Зокрема, як вже зазначалося вище, пунктом 8 Порядку № 637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Відповідач проігнорував зазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів позивача.
Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи у ПП “Форт АВТО” з 07.04.2003 по 31.05.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003 та періоду роботи у ВАТ “Андора” з 02.03.2005 року по 03.05.2006.
Як встановлено судом з наданих документів, ОСОБА_1 
- згідно із записами 20-21, 22-23 трудової книжки НОМЕР_2 від 08.08.1979 у період з 07.04.2003 по 31.05.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003 працював у ПП “Форт АВТО” на посаді водія;
- згідно із записами 26-27 трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 08.08.1979 у період з 02.03.2005 по 03.05.2006 працював у ВАТ “Андора” на посаді водія автотранспортного засобу.
Законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.
Щодо відомостей в реєстрі застрахованих осіб.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно із частиною 2 статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами 4 - 6, 9, 10 статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Тобто, до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
У постановах від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а Верховний Суд зазначав, що за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5), відомості про сплату страхових внесків за позивача відсутні.
Фактично, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність заборгованості роботодавця перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до страхового стажу.
Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити спірний стаж позивача.
Отже, дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови позивачу у зарахуванні до його страхового стажу періоду навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення, періодів роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003 у ПП “Форт АВТО”, з 02.03.2005 по 03.05.2006 у ВАТ “Андора” є протиправними.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів погоджується з висновками суду, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV, період його навчання з 01.09.1977 по 25.07.1979 у Запорізькому професійно-технічному училищі Запорізького обласного управління побутового обслуговування населення, періоди роботи з 07.04.2003 по 31.05.2003 у ПП “Форт АВТО”, з 02.03.2005 по 03.05.2006 у ВАТ “Андора”, у зв`язку із чим повторно розглянути заяви позивача щодо перерахунку пенсії.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій відповідачем частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2025 року у справі №280/3915/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак