МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 грудня 2025 р. 	№ 400/13006/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 54В, корп. 4, м. Миколаїв, 54056, 	
про	визнання протиправними та скасування постанов від 14.11.2025 про арешт коштів, №54453037 від 14.11.2025, зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) *(далі також – відповідач, Інгульський ВДВС), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тарасенка К.В. від 14.11.2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 79603929;
- визнати протиправною та скасувати постанову № 54453037 від 14.11.2025 року про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат виконавчого провадження;
- зобов`язати Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно зняти арешт з банківських рахунків та електронних гаманців позивача.
Ухвалою від 09.12.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу належить розглядати за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. 287 КАС України. 
Позовні вимоги обґрунтовані протиправним стягнення виконавчого збору, та арешт коштів оскільки будь-які виконавчі дії з примусового стягнення аліментів не здійснювались, заборгованість зі сплати аліментів відсутня, позивач добровільно вчасно сплачував аліменти на користь стягувача.
Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити та зазначає, що жодних документів про добровільну сплату аліментів боржником до державного виконавця не надсилалось, тому відповідачем правомірна прийнято постанову про стягнення виконавчого збору та здійснено арешт коштів боржника.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, цінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 54453037 з примусового виконання виконавчого листа № 489/5953/16-ц, виданого 26.04.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки щомісячного заробітку, але не менш,ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, починаючи з 01.12.2016 року і до досягнення сином повноліття.
14.08.2017 року, відповідно до статті 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Інгульського ВДВС Ширко С.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.
12.11.2025 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_4 де зазначено, що стягувач просить повернути виконавчий лист виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва без виконання. 
Заява стягувача ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа без виконання не містить відомостей про повне або часткове виконання рішення суду боржником.
Боржник ОСОБА_3 всупереч абз. 1 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», також не повідомляв державного виконавця про повне або часткове виконання судового рішення.
13.11.2025 року заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. (далі - заступником начальника ОСОБА_5 ) направлено запит до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників – фізичних осіб, та у розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником – фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником – фізичною особою – підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку – фізичної особи – підприємця.
Згідно відповіді на запит встановлено, що боржник отримує дохід (Ознака доходу: 101) у Миколаївській філії Приватного акціонерного товариства «Мультіплекс-Холдінг», податковий номер/ серія (за наявності) та номер паспорта податкового агента: 33784516.
14.11.2025 року заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. обчислено розрахунок заборгованості за весь період заборгованість за яким заборгованість по сплаті аліментів склала 963519,58 грн.
14.11.2025 року, відповідно до ст. 3.4,24, 25, 26 , 27 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 79604269.
В рамках зазначеного виконавчого провадження 14.11.2025 року, відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
14.11.2025 року, відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 96351,96 грн.
14.11.2025 року, відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (загальна сума мінімальних витрат 340 грн).
14.11.2025 року, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. винесена постанова про арешт коштів боржника.
14.11.2025 року, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Інгульського ВДВС Тарасенко К.В. винесена постанова про арешт майна боржника.
Не погодившись з прийнятими постановами позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі – Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 ідповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Закону № 1404 (в редакції чинній на час винесення спірних рішень) виконавчий збір – це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404 (в редакції чинній на час винесення спірних рішень) державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.
Пунктами 1 – 6 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404 встановлено, що виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Також, ч. 9 ст. 27 Закону № 1404 передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.
Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Згідно ч. 3 ст. 40 Закону № 1404, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
За пунктом 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження.
Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.
Не пізніше наступного робочого дня з дня погашення у повному обсязі заборгованості зі сплати аліментів, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 7, 9, 14 частини першої статті 39 Закону, державний виконавець на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору виносить постанову про стягнення виконавчого збору.
Виконання постанови про стягнення виконавчого збору здійснюється за рахунок стягнутих з боржника коштів за умови відсутності заборгованості зі сплати аліментів.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.
За змістом вказаних приписів виконавчий збір у виконавчому провадженні про стягнення аліментів не стягується, за виключенням випадку, коли існує заборгованість зі сплати аліментів за період більше ніж за 12 місяців.
У випадку, коли державним виконавцем була нарахована заборгованість зі сплати аліментів за період більш ніж 12 місяців, ч. 4 ст. 27 Закону № 1404 передбачає обов`язок державного виконавця стягнути з боржника виконавчий збір та визначає обставину, за наявності якої виконавчий збір стягується, а саме: погашення заборгованості або повернення виконавчого документа.
Отже, стягнення виконавчого збору не залежить від здійснення державним виконавцем виконавчих дій в межах відповідного виконавчого провадження. Натомість, навіть за відсутності заходів з примусового виконання після завершення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404, у державного виконавця наявний обов`язок винести постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми заборгованості зі сплати аліментів.
Наведений висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 01.08.2024 року у справі № 640/11506/21.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що розрахунок заборгованості за весь період заборгованість за яким заборгованість по сплаті аліментів склала 963519,58 грн. 
Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.11.2025 року ВП № 54453037, підставою її винесення є п. 1 ч. ст. 37 Закону № 1404 – у зв`язку із надходженням заяви стягувача.
Отже виконавчий збір нараховано у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів за період більше ніж 12 місяців, яка утворилась під час виконавчого провадження, тому повинна бути стягнута при поверненні виконавчого листа за заявою стягувача.
Таким чином, спірна постанова про стягнення виконавчого збору винесена відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404 на законній підставі.
Оскільки відповідач при прийнятті постанови про стягнення виконавчого збору від 14.11.2025 року ВП № 53286487 діяв відповідно до вимог ч. 4 ст. 27 та ч. 3 ст. 40 Закону № 1404, вказана постанова скасуванню не підлягає.
Відповідно й постанова від 14.11.2028 року про відкриття виконавчого провадження № 79603925, постанова від 14.11.2025 року про арешт коштів боржника та витрат виконавчого провадження, як похідна від постанови про стягнення виконавчого збору, є законною та скасуванню не підлягає.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, державний виконавець під час перевірки стану виконання правомірно встановив, що рішення суду не було виконане у повному обсязі і поважні причини такого невиконання встановлені не були, що давало обґрунтовані підстави для накладення штрафу.
Враховуючи вказане, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 – 246, 387 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (просп. Миру, 54В, корп. 4, м. Миколаїв, 54056, код ЄДРПОУ 34993226) про: визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тарасенка К.В. від 14.11.2025 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 79603929; визнання протиправною та скасування постанови № 54453037 від 14.11.2025 року про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат виконавчого провадження; зобов`язання Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно зняти арешт з банківських рахунків та електронних гаманців позивача – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 31.12.2025 року.

Суддя О.В. Малих