Справа № 128/4413/25

РІШЕННЯ
Іменем України

27 січня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі
судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,
за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та про визначення розміру часток,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: земельну ділянку площею 0,1292 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0520655300:02:007:0640, що належала на праві спільної сумісної власності йому ОСОБА_1 та померлій ОСОБА_3 . Однак оформити свої спадкові права на дану земельну ділянку після смерті бабусі ОСОБА_3 у нотаріальній конторі він не має можливості. Він є спадкоємцем по праву представлення за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , так як його мати, донька померлої – ОСОБА_4 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_3 . Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 є її син, його дядько – ОСОБА_2 . Спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 прийняв він, як спадкоємець по праву представлення, та син померлої – ОСОБА_2 , так як у встановлений строк подали заяви про прийняття спадщини. Вони також уклали з ОСОБА_2 договір поділу спадкового майна від 27.01.2025, згідно з яким домовилися про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_3 . Він є власником 43/100 часток житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , які успадкував після смерті бабусі ОСОБА_3 , а інші 57/100 часток даного житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2018 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його матері ОСОБА_4 . Тобто на даний час йому належить 100% житлового будинку АДРЕСА_1 і відповідно до норм ст. 120 ЗК України йому також має належати і 100% земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок (присадибної земельної ділянки). Однак він не має можливості оформити в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 її частку у праві власності на земельну ділянку, на якій також розташований і спадковий житловий будинок, оскільки за життя бабусі не було визначено розмір її частки у праві власності на земельну ділянку, яка перебувала у спільній сумісній власності. Тому змушений звернутися з даним позовом до суду. На момент приватизації земельної ділянки житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами належав на праві спільної часткової власності йому – 57/100 часток, а інші 43/100 часток належали ОСОБА_3 . Тому кожен із співвласників частки даного житлового будинку набув право власності і на відповідну частку земельної ділянки, на якій цей житловий будинок розташований. Тобто він мав право на 57/100 часток земельної ділянки, а інший співвласник ОСОБА_3 , відповідно, мала право на 43/100 часток у праві власності на землю, як власник відповідного розміру частки у праві власності на житловий будинок. Однак у подальшому правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку – рішення Вороновицької селищної ради 23 сесії 08 скликання від 19.04.2019 було видано саме про право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тобто без урахування норм ст. 120 ЗК України, саме тому він не має можливості оформити свої спадкові права після смерті бабусі ОСОБА_3 на дану земельну ділянку. Жодної письмової домовленості між ним та ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,1292 гектарів, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640 не існувало, також не існує і відповідного договору між ними про визначення розміру часток, чи рішення суду про розподіл земельної ділянки між ними. Для того, щоб вирішити спір в досудовому порядку він звертався до нотаріальної контори, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому просить ухвалити рішення, яким визначити, що розмір часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,1292 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0520655300:02:007:0640, співвласників ОСОБА_3 складає 43/100 частки, а ОСОБА_1 складає 57/100 частки; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 43/100 частки на земельну ділянку площею 0,1292 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0520655300:02:007:0640».
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 14.11.2025 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання; задовольнив клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Галіциної В.В. та витребував у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
08.12.2025 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2025 приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська І.Є. подала копію спадкової справи №42/2023, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
11.12.2025 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Галіцина В.В. подала заяву, у якій просить вважати опискою прохальну частину позовної заяви та вважати вірним таку її редакцію: «Ухвалити рішення, яким визначити, що розмір частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1292 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0520655300:02:007:0640, співвласника ОСОБА_1 складає 57/100 частки. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на: 43/100 частки на земельну ділянку площею 0,1292 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0520655300:02:007:0640».
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 23.12.2025 закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті.
У судове засідання 22.01.2026 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Галіцина В.В. попередньо подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з урахуванням заяви про описку у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 попередньо подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, позов ОСОБА_1 визнає повністю.
У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 22.01.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 у смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.03.2023 (а.с. 9).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.05.2013 убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с. 10).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.07.1977, батьками ОСОБА_5 записані ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 11).
Відповідно до копії довідки №09-28-823 від 08.04.1997, виданої Відділом реєстрації актів громадянського стану, 20.12.1977 зареєстровано укладення шлюбу ОСОБА_7 і ОСОБА_5 ; 19.05.1982 зареєстровано розірвання даного шлюбу; після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 12).
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 16.04.1984, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 26.06.1982 уклали шлюб (а.с. 14).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 16.04.1984 убачається, що батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с. 15).
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165931339 від 08.05.2019, земельна ділянка з кадастровим номером 0520655300:02:007:0694, площею 0,1292, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 17).
Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2018, державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори Березовська Л.М. посвідчила, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є її син ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням 2/3 часток, від яких відмовились: син померлої ОСОБА_11 , мати померлої ОСОБА_3 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 57/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 (а.с. 25).
З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №151493422 від 28.12.2018 убачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 57/100 частки житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2025, приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська І.Є. посвідчила, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_1 ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 43/100 частки в праві власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).
З копії витягу з Державного реєстру речових прав №409890998 від 27.01.2025 убачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 43/100 частки житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).
У договорі про поділ спадщини від 27.01.2025 зазначено: « ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є спадкоємцями в рівних частках майна та обов`язків ОСОБА_3 , уклали цей договір про таке: 1. Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Згідно ст. 1278 Цивільного кодексу України частки спадкоємців у спадщині є рівними та складають по 1/2 (одній другій) частці кожному. 2. До складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входять: земельна ділянка площею 2,7461 га, кадастровий номер 0520655300:03:001:0118, яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вороновицька селищна рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 43/100 (сорок три сотих) частки в праві власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 3. Після укладання цього договору: у спадщину спадкоємцю ОСОБА_2 переходить: земельна ділянка площею 2,7461 га, кадастровий номер 0520655300:03:001:0118, яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вороновицька селищна рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; у спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 переходить 43/100 (сорок три сотих) частки в праві власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 », що підтверджується копією такого договору (а.с. 29). 
З копії довідки №08-40/28 від 17.04.2024, виданої ЦНАП при виконавчому комітеті Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, убачається, що на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з нею на день смерті були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.с. 30).
Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2024, приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Нідзельська І.Є. відмовила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , оскільки у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не визначено розмір частки у праві власності спадкодавиці ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31-32).
З копії спадкової справи №42/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 убачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 ; згідно з копією заповіту від 27.11.2009, посвідченого секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона матиме право за законом і що буде належати їй на момент смерті, вона заповідає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_11 подав нотаріусу заяву, у якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки спадкового майна за заповітом та за законом, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 бабусі ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини та на частину спадкового майна оформили право власності (а.с. 51-105).
Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Установлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона матиме право за законом і що буде належати їй на момент смерті, вона заповідає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Водночас ОСОБА_11 подав нотаріусу заяву, у якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки спадкового майна за заповітом та за законом, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 баби ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
У частинах першій та другій статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У частині першій статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У частині першій статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України).
Отже, для оформлення спадкових прав після померлого необхідно звернутися до нотаріуса за місцем проживання (реєстрації) спадкодавця, оскільки відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
З долучених до матеріалів справи доказів убачається, що спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 (як спадкоємець першої черги за законом) та внук ОСОБА_1 (як спадкоємець за правом представлення як син померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 – дочки ОСОБА_3 ), які у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27.01.2025 уклали договір про поділ спадщини, яким, серед іншого, визначили, що після укладання цього договору у спадщину спадкоємцю ОСОБА_2 переходить земельна ділянка площею 2,7461 га, кадастровий номер 0520655300:03:001:0118, розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Вороновицька селищна рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; у спадщину спадкоємцю ОСОБА_1 переходить 43/100 (сорок три сотих) частки в праві власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ».
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у АДРЕСА_1 та на праві спільної сумісної власності також належить ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 (справа №2-7055/12) вказано, що «з позовом про визнання права власності може звернутися особа, яка вже є власником майна, проте її права не визнаються іншої особою (особами). Стаття 392 ЦК України, у якій регламентується, зокрема, визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності – це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу».
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.
ОСОБА_1 , оформивши свої спадкові права після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 43/100 частки в праві власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, що розташована у АДРЕСА_1 , не має можливості через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Відмова нотаріуса мотивована тим, що у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не визначено розмір частки у праві власності спадкодавиці ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Згідно з частинами першою та другою статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. 
Установлено та не заперечується сторонами, що до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 їй належало право власності на 43/100 частки житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , інші 57/100 частки вказаного житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами належали ОСОБА_1 .
Відповідно, кожен із співвласників часток даного житлового будинку мав право і на відповідну частку земельної ділянки, на якій такий житловий будинок розташований.
Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 належало право на 43/100 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , відповідно, належало право на 57/100 частки у праві спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку, як власникам відповідних розмірів часток у праві власності на житловий будинок.
Встановивши, що спірна земельна ділянка була у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , частки яких у спільній сумісній власності становлять 43/100 частки та 57/100 частки відповідно, а ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та оформив право власності на 43/100 частки житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивач у порядку спадкування має право на 43/100 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у позивача немає.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позов ОСОБА_1 визнає повністю.
Тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, а саме: визначити, що розмір частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , співвласника ОСОБА_1 складає 57/100 частки; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 баби ОСОБА_3 на 43/100 частки земельної ділянки площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).
Керуючись статтями 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, статтями 4, 12, 76-82, 89, 95, 211, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд – 
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та про визначення розміру часток – задовольнити.
Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві власності на земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складає 57/100 частки.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_3 на 43/100 частки земельної ділянки площею 0,1292 га, кадастровий номер 0520655300:02:007:0640, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення – 27.01.2026. 

СУДДЯ