ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2026 р. справа №300/5107/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", Оперативно-тактичного об`єднання Сухопутних військ ЗСУ - 18 армійський корпус, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, також - відповідач 1, ВЧ НОМЕР_1 ) в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 30.05.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті та надати відповідь на рапорт ОСОБА_1 шляхом накладення резолюції відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_1 вказує, що 30.05.2025, подав рапорт на звільнення згідно з підпунктом "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII), у зв`язку із наявністю батька ОСОБА_2 (надалі, також - батько позивача, ОСОБА_2 ) з інвалідністю І Б групи, який відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 07.05.2025 №254/252379/В потребує постійного стороннього догляду. Однак, позивач стверджує, що відповідь щодо розгляду зазначеного рапорту не отримав, у зв`язку із чим адвокат ОСОБА_3 , звернулася до ВЧ НОМЕР_1 та Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " із адвокатським запитом від 13.06.2025. Надалі, 30.06.2025 засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на адвокатський запит від ВЧ НОМЕР_1 , згідно з якою рапорт позивача 21.06.2025 розглянуто, погоджено командиром військової частини НОМЕР_1 та відправлено поштою на адресу оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Позивач стверджує, що станом на момент звернення із цією позовною заявою до суду, відповідь на адвокатський запит щодо надання інформації про стан розгляду рапорту від Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " не надходила. За доводами ОСОБА_1 , 12.07.2025 останній в усній формі дізнався, що його рапорт на звільнення не погоджено без пояснення причин.
З огляду на викладене, вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 30.05.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-XII, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.18-19).
Пунктом 5 резолютивної частини коментованої ухвали суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином оформлені письмові докази, пов`язані із розглядом рапорту позивача від 30.05.2025.
Адвокат Жорняк Марина Олександрівна (надалі, також - представник позивача, адвокат Жорняк М.О.) 08.08.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подала до суду заяву про вступ у справу як представника, в якій просила залучити її, у справу в якості представника позивача (а.с.23-24).
Надалі, 22.08.2025 адвокат Жорняк М.О. направила через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи клопотання про збільшення розміру позовних вимог та залучення в якості другого відповідача Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с.26-76).
Подане клопотання обґрунтоване тим, що позивач 30.05.2025 звернувся до командира 108 запасної роти військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю, інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 . Вказаний рапорт з додатками був погоджений командиром військової частини НОМЕР_1 та відправлений поштовим зв`язком на адресу оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Інформація щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 у військової частини НОМЕР_1 відсутня. Тому адвокатом було направлено повторно адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо результату розгляду рапорту на звільнення, проте станом на дату подання уточненої позовної заяви відповідь від Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " так і не надійшла. Таким чином протиправні дії (бездіяльність) - Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " виражаються у протиправному нерозгляді рапорту на звільнення ОСОБА_1 у встановлені строки. За таких обставин, вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся із заявою про збільшення розміру позовних вимог, а саме:
- залучити до справи у якості відповідача (другого відповідача) - Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ";
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 30 травня 2025 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті та надати відповідь на рапорт ОСОБА_1 шляхом накладення резолюції відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531; 
- зобов`язати Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі його рапорту про звільнення у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу");
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу").
Адвокат Жорняк М.О. 22.08.2025 подала до суду клопотання про долучення доказів, в якому просила долучити до заяви про збільшення позовних вимог Ордер на надання професійної правової допомоги (а.с.77-79).
Згодом, 27.08.2025 представник позивача на виконання вимог повідомлення суду про відсутність можливості роздрукувати документи великого обсягу від 22.08.2025 надіслала до суду заяву про збільшення позовних вимог із додатками до неї (а.с.80-137).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.08.2025 постановив прийняти заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до розгляду, клопотання представника позивача про залучення другого відповідача в адміністративній справі №300/5107/25 - задовольнити, залучити Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (надалі, також - відповідач 2, ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") до участі в справі №300/5107/25 в якості відповідача (а.с.128-141).
Пунктом 3 вищезазначеної ухвали суду постановлено: здійснювати розгляд адміністративної справи №300/5107/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " із врахуванням таких позовних вимог:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 30 травня 2025 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті та надати відповідь на рапорт ОСОБА_1 шляхом накладення резолюції відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531; 
- зобов`язати Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі його рапорту про звільнення у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу");
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу").
Через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 08.09.2025 від представника відповідача 2 надійшла заява про вступ у справу як представника, у якій останній просив надати ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " доступ до матеріалів справи №300/5107/25 у підсистемі "Електронний суд" (а.с.145-148).
Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 24.09.2025, та зареєстрований у суді 25.09.2025 (а.с.150-157). ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне. 
Мотивуючи свою позицію відповідач 2 зазначає, що позовна вимога про зобов`язання ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " прийняти рішення про звільнення є безпідставною, оскільки на теперішній час Військова частина НОМЕР_1 передана з підпорядкування ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " до підпорядкування 18 армійського корпусу, який і є уповноваженим органом для вирішення питань звільнення військовослужбовців цієї частини. Таким чином, відповідач 2 вважає, що не є належним відповідачем у цій справі. Також, за доводами ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " позивач фактично оскаржує не бездіяльність, а рішення ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке прийняте у межах повноважень і з урахуванням вимог чинного законодавства. Зокрема, відповідач 2 наголошує, що визначальною умовою для звільнення з підстав передбачених підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону є відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати такий догляд. Позивач не надав жодних доказів того, що його брат - ОСОБА_4 (надалі, також - брат позивача, ОСОБА_4 ) не може виконувати обов`язок по догляду за батьком. 
Таким чином, відповідач 2 просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Представник позивача 29.09.2025 у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи сформувала відповідь на відзив (а.с.158-164). Адвокат Жорняк М.О. стверджує, що позивачем станом на дату подання відповіді на відзив так і не отримано письмової відповіді про результат розгляду його рапорту про звільнення. Також, представник позивача наголошує, що статтею 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV (надалі, також - Статут), передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. За доводами адвоката Жорняк М.О., ОСОБА_1 подано рапорт до свого безпосереднього керівника - командира військової частини НОМЕР_1 , який передав рапорт на подальше погодження саме до ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а тому доводи в цій частині відзиву не заслуговують на увагу та є безпідставними.
Водночас, представник позивача зазначила, що на теперішній час військова частина НОМЕР_1 передана з підпорядкування ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " до підпорядкування 18 армійського корпусу, який і є уповноваженим органом для вирішення питань звільнення військовослужбовців цієї частини, з огляду на що просила залучити у справу в якості співвідповідача 18 армійський корпус.
Окрім цього, адвокат Жорняк М.О. вказала, що брат позивача є громадянином Німеччини з 2013 року, що підтверджується Довідкою Генерального консульства України в Німеччині про припинення громадянства України та згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання відповідно до §18 (1) Федерального закону Німеччини про реєстрацію зареєстроване та фактичне місце проживання останнього: АДРЕСА_1 . З огляду на викладене, представник позивача переконана, що єдиною особою, яка може здійснювати постійний догляд за батьком, інвалідом першої групи - є син, ОСОБА_1 .
Надалі, представник позивача, 29.09.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суду надіслала до суду клопотання про залучення у справу №300/5107/25, в якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 - НОМЕР_2 армійський корпус (а.с.165-170).
Відповідач 1 також скористався правом подати відзив на позовну заяву від 30.09.2025 №762/3690, який разом із додатками надійшов до суду 08.10.2025. ВЧ НОМЕР_1 позовні вимоги не визнає, з огляду на наступне (а.с.171-187).
За твердженнями відповідача 1, командуванням ВЧ НОМЕР_1 , рапорт позивача з додатками 26.06.2025, відповідно до вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (надалі, також - Положення №1153) направлено для розгляду на адресу командування Військової частини НОМЕР_3 (ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 "). Таким чином, відповідач 1 вважає, що у спірному випадку ВЧ НОМЕР_1 діяла виключно в межах повноважень, у спосіб та на підставах, що передбачені чинним законодавством.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 клопотання представника позивача про залучення співвідповідача в адміністративній справі №300/5107/25 - задоволено, залучено ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус (надалі, також - відповідач 3, армійський корпус 18) до участі у справі №300/5107/25 в якості співвідповідача, розгляд адміністративної справи розпочато спочатку (а.с.189-190).
Представник позивача 15.10.2025, через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суду подала відповідь на відзив, в якій проти доводів відповідача 1, викладених у відзиві на позовну заяву заперечила, та просила задовільнити позовні вимоги (а.с.195-198). 
Військова частина НОМЕР_1 , засобами поштового зв`язку направила на адресу суду заперечення на відповідь на відзив від 21.10.2025 №769/3690 (а.с.205-215). Відповідач 1 із позовними вимогами ОСОБА_1 не згоден, оскільки, на переконання ВЧ НОМЕР_1 у відповіді на відзив, доводи відповідача 1 жодними документами чи новими відомостями спростовано не було.
ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус 29.10.2025 в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи сформувало відзив на позовну заяву в якому, зокрема, просив залишити позовну заяву без руху (а.с.217-225).
Обґрунтовуючи подане клопотання представник Військової частини НОМЕР_4 посилався на те, що в позовній заяві відсутній зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до військової частини НОМЕР_4 . 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2025 постановлено клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус про залишення позовної заяви без руху - повернути заявнику без розгляду (а.с.226-227).
Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус 20.11.2025 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи направив до суду відзив на позовну заяву (а.с.229-237). Відповідач 3 вказав, що в позовній заяві та в матеріалах справи відсутній зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до 18 армійського корпусу. Окрім того, Відповідач 3 повідомив, що до останнього не надходили документи, щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби, а отже таким не вчинялись ніяких дій відносно даного військовослужбовця, що свідчить про відсутність предмет спору. З огляду на викладене відповідач 3 просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до 18 армійського корпусу відмовити.
Представник позивача 21.11.2025 за допомогою підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи направила до суду відповідь на відзив (а.с.238-243). За твердженнями адвоката Жорняк М.О. відзив на позовну заяву від 20.11.2025 нових доводів не містить, з огляду на що, представник позивача просить задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус 22.11.2025 сформувало в підсистемі Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи заперечення на відповідь на відзив, що зареєстровані в суді 24.11.2025 (а.с.244-252). Відповідач 3 просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 30.05.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути по суті та надати відповідь на рапорт ОСОБА_1 шляхом накладення резолюції відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши позиції представників сторін, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзиви на позов, відповідь на відзив та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
Як зазначає позивач у позовній заяві та не заперечують відповідачі у відзивах на позовну заяву, ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 30.05.2025 звернувся до командира 108 запасної роти ВЧ НОМЕР_1 із рапортом, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення офіцера резерву 108 запасної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", з наступними змінами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу") (а.с.183-184).
До коментованого рапорту позивач долучив:
- нотаріально завірену копію паспорта НОМЕР_5 та РНОКПП НОМЕР_6 ОСОБА_2 ;
- нотаріально завірену копію паспорт НОМЕР_7 та РНОКПП НОМЕР_8 ОСОБА_5 .;
- нотаріально завірену копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 від 26.02.1971;
- нотаріально завірену копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №254/25/2379/В від 07.05.2025;
- нотаріально завірена копія рекомендації які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю №254/25/2379/1 від 07.05.2025;
- нотаріально завірена копія витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів, номер витягу 254/25/2379/ВТ від 07.05.2025;
- нотаріально завірену копію витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, номер витягу 254/25/2379/ВП від 07.05.2025;
- нотаріально завірену копію висновку №368 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 12.05.2025 ОСОБА_5 ;
- нотаріально завірену копію висновку ЛКК №368 від 12.05.2025 про потребу постійного догляду ОСОБА_5 ;
- оригінал довідки №6692 від 09.05.2025 про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб;
- нотаріально завірену копію акту про обстеження сімейного стану військовослужбовця від 16.05.2025;
- нотаріально завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_10 від 03.01.1972; 
- нотаріально завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_11 від 22.05.1976;
- нотаріально завірену копію паспорта громадянина Німеччини ОСОБА_4 з перекладом;
- нотаріально завірену копію довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 з перекладом;
- нотаріально завірену копію довідки про припинення громадянства України ОСОБА_4 №532/1-509 від 10.04.2013;
- нотаріально завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_12 від 30.05.2014;
- нотаріально завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_13 від 24.12.2009 (а.с.183-184).
Коментований рапорт зареєстровано в ВЧ НОМЕР_1 - 30.05.2025 за №435-2485, про що свідчить відмітка в правому нижньому куті першої сторінки такого рапорту (а.с.183).
Також, на вищезазначеному рапорті, міститься резолюція - "має право на звільнення", підпис, прізвище та ініціали (а.с.183).
Як свідчить лист ВЧ НОМЕР_1 від 25.06.2025 №15290 адресований адвокату Зібаровській Наталії Олександрівні, в результаті розгляду адвокатського запиту №26052502/02 від 13.06.2025, який надійшов до військової частини електронними засобами СЕДО 21.06.2025, щодо надання інформації про розгляд рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_1 , адвокату повідомлено, що такий рапорт в межах повноважень розглянуто. Вищезазначений рапорт з додатками погоджений командиром ВЧ НОМЕР_1 та відправлений поштою на адресу оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Інформація щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 у військовій частині відсутня (а.с.31).
Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 , поданого 30.05.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", позивач звернувся до суд за захистом свого порушеного права.
Надалі, Військовою частиною НОМЕР_3 (оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") направлено ОСОБА_1 лист від 01.09.2025 №501/26/302, яким повідомило що розглянувши подання та додані документи стосовно рапорту військовослужбовця запасової роти ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 24.06.2025 про звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за батьком - ОСОБА_2 , особою з інвалідністю І групи, таке подання не підлягає задоволенню. Відмова мотивована тим, що факт постійно перебування за кордоном (громадянство Німеччини), не звільняє брата військовослужбовця - ОСОБА_4 , від виконання сімейних обов`язків та не може бути підставою для перекладання обов`язку догляду виключно на одного з дітей (а.с.155). 

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні цієї справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (надалі, також - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII (надалі, також - Закон №1932-XII).
Також, статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби передбачено статтею 26 Закону № 2232-XII.
За змістом підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Відповідно до абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин - необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (надалі, також - Положення №1153/2008).
Пунктом 12 Положення № 1153/2008 визначено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону № 2232-XII.
Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.
Звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду регламентовано пунктом 225 цього Положення. Так, підпунктом 2 пункту 225 Положення № 1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII:
- у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;
- у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Пункт 233 Положення №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:
- підстави звільнення з військової служби;
- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;
- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абзац 3 пункту 241 Положення № 1153/2008).
Згідно із пунктом 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання.
Як вже встановлено судом вище по тексту судового рішення, Військовою частиною НОМЕР_3 (оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") направлено ОСОБА_1 лист від 01.09.2025 №501/26/302, яким повідомило що розглянувши подання та додані документи стосовно рапорту військовослужбовця запасової роти ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 24.06.2025 про звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за батьком - ОСОБА_2 , особою з інвалідністю І групи, таке подання не підлягає задоволенню. Відмова мотивована тим, що факт постійно перебування за кордоном (громадянство Німеччини), не звільняє брата військовослужбовця - ОСОБА_4 , від виконання сімейних обов`язків та не може бути підставою для перекладання обов`язку догляду виключно на одного з дітей (а.с.155). 
Водночас, як зазначалося судом вище по тексту судового рішення, з огляду на введення в Україні військового стану та зважаючи на вид військової служби, яку проходить позивач, підстави звільнення його з військової служби визначені статтею 26 Закону №2232-ХІІ.
Зі змісту наведеної норми слідує, що для звільнення з військової служби у цьому випадку достатньою є наявність таких умов:
- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;
- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
При цьому, "відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи" означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж "юридичної наявності" інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2122-IX.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.02.2025 у справі №380/16966/24 та від 07.05.2025 у справі №420/30227/24.
Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до першого ступеня спорідненості є її батьки, чоловік або дружина, а також діти такої особи, у тому числі усиновлені. 
Згідно з статтею 1262 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до другого ступеня спорідненості є її рідні брати та сестри, баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері, а також її онуки.
Суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Як свідчить Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 16.05.2025 у батька позивача наявний ще один син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянство України припинено відповідно до Указу Президента України про вихід із громадянства України від 13.03.2013 №137/2013 (а.с.58-61).
В той же час, на підтвердження неможливості здійснення постійного догляду ОСОБА_4 постійного догляду за батьком - ОСОБА_2 , позивачем до рапорту було долучено: нотаріально завірену копію паспорта громадянина Німеччини ОСОБА_4 з перекладом; нотаріально завірену копію довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 з перекладом; нотаріально завірену копію довідки про припинення громадянства України ОСОБА_4 №532/1-509 від 10.04.2013.
Згідно з Довідкою про припинення громадянства України від 10.04.2013 №532/1-509 виданою Генеральним консульством України в Мюнхені, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 припинив громадянство України відповідно до Указу Президента України при вихід із громадянства України від 13.03.2013 №137/2013 (а.с.44). 
Як свідчить довідка про реєстрацію місця проживання відповідно до §18 (1) Федерального закону про реєстрацію від 09.05.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.47).
Суд враховує, що поняття "обов`язку утримання" та "обов`язку здійснення постійного догляду" не є тотожними, оскільки утримання особи - це надання матеріальної допомоги, в той час як постійний догляд - це форма догляду за особою з різними фізичними або психічними обмеженнями, що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки.
На думку суду, вищевказана обставина - неперебування (непроживання) особи на території України, є прямим свідченням того, що така особа фізично не зможе здійснювати постійний догляд за своїм батьком, оскільки не знаходиться на території України, що фактично виключає таку із переліку членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
Таким чином, з огляду на викладене вище по тексту судового рішення, суд дійшов до висновку, про протиправність відмови Військової частини НОМЕР_3 (оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
При цьому, суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві не просить суд визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_3 (оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ОСОБА_1 у звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та просить зобов`язати Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі його рапорту про звільнення у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"); зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення догляду за одним із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу), інваліда І групи, підгрупи Б - батька ОСОБА_2 (абзац 12 пункту 3 частини 12 статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу").
Водночас, як зазначає відповідач 2 у відзиві на позовну заяву (зворотній бік а.с.150), представник позивача у відповіді на відзив (зворотній бік а.с.159), та не заперечують інші учасники процесу Військова частина НОМЕР_1 передана з підпорядкування ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " до підпорядкування 18 армійського корпусу, а відтак, саме відповідач 3 є уповноваженим органом для вирішення питань звільнення військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі ОСОБА_1 .
Суд вказує, що за правилами статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на зазначене суд вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача у досліджуваному випадку є саме: визнання протиправною відмову Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та зобов`язання Оперативно-тактичного об`єднання Сухопутних військ ЗСУ - 18 армійський корпус розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься платіжна інструкція №0.0.4464698272.1 від 18.07.2025 (а.с.1).
Надалі, позивачем, у зв`язку із збільшенням позовних вимог, сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, про що свідчить платіжна інструкція №1.270260729.1 від 20.08.2025 (а.с.95).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2025 про закриття провадження в частині позовних вимог, постановлено повернути ОСОБА_1 зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України кошти в розмірі 1211.20 грн, сплачені згідно з платіжною інструкцією №0.0.4464698272.1 від 18.07.2025.
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору у розмірі 1211,20 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. 
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправною відмову Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_1 у звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ - НОМЕР_14 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_15 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_15 ;
відповідач 1 - Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_16 ;
відповідач 2 - Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (ВЧ НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_14 ;
відповідач 3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 - 18 армійський корпус, адреса: АДРЕСА_6, код ЄДРПОУ - НОМЕР_17.

Суддя  /підпис/  Тимощук О.Л.