Справа № 752/29440/25 
Провадження №: 1-кп/752/1579/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Київ 
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд кримінального провадження за № 12025100010003128 від 14.11.2025 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чобруці Слободзейського району Республіки Молдова, громадянина України, з середньою освітою, який не має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, працевлаштованого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 200 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, а у подальшому продовжений.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 год. 43 хв. у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.
Так, 14.11.2025 року близько о 01 год. 43 хв. з метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_3 виявив раніше невідому особу чоловічої статі, яким виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння біля входу до нічного закладу «Бавовна», що за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72.
Надалі, ОСОБА_3 залишився з ОСОБА_5 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер цього діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнився, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, та користуючись безпорадним станом ОСОБА_5 в проміжок часу з 01 год. 48 хв. по 01 год. 55 хв. 14.11.2025 обшукав кишені та сумку яку мав при собі останній, в ході чого ОСОБА_3 витягнув з кишені штанів ОСОБА_5 гаманець чорного кольору, який не становить матеріального збитку для останнього та із відділення сумки витягнув павербанк марки «Xaomi 22.5W Fast Charge», білого кольору, ємністю 20000 MAh вартістю 700 грн 00 коп., а також зняв з шиї ОСОБА_5 срібний ланцюжок вагою 38.11 гр., 925 проби вартість якого становить 4488 грн. 21 коп.
Реалізувавши злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримаючи при собі вище вказані речі, загальна вартість яких становить 5 188 грн. 21 коп., покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріального збитку у розмірі 5 188 грн. 21 коп.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізувавши свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, перебуваючи у підземному переході станції київського метрополітену «Олімпійська», що поблизу будинку №72 по вулиці Велика Васильківська у м. Києві, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02 год. 13 хв.,під час огляду раніше викраденого гаманця, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявив дві банківські картки банку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та банківську карту банку «Кередит Дніпро» № НОМЕР_3 , що видані на ім`я останнього, вирішив викрасти офіційні документи, а саме: дві банківські картки банку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та банківську карту банку «Кередит Дніпро» № НОМЕР_3 , що належать гр. ОСОБА_5 .
Так, перебуваючи у підземному переході станції київського метрополітену «Олімпійська», що поблизу будинку №72 по вулиці Велика Васильківська у м. Києві, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02 год. 13 хв.,ОСОБА_3 достовірно розуміючи, що вказані банківські картки являються офіційними документами та належать сторонній особі, переслідуючи корисливий мотив для себе, з метою подальшого використання вище вказаних офіційних документів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, викрав офіційні документи, що знаходились у гаманці ОСОБА_5 , а саме: дві банківські картки банку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та банківську карту банку «Кередит Дніпро» № НОМЕР_3 , які являються персоніфікованими пластиковими картками, що надають власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків та банкоматах, та в подальшому ОСОБА_3 розпорядився вище вказаними банківськими картками на власний розсуд.
Крім того, 14.11.2025 року приблизно о 07 год. 15 хв., знаходячись у магазині харчових продуктів, що за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 1, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  виник злочинний умисел, направлений на підробку електронного документу на переказ (платіжного доручення), тобто документу в електронному виді, що використовується банками для передачі інформації на переказ грошових коштів між суб`єктами переказу грошових коштів, з метою здійснення переказу визначеної в ньому суми коштів на рахунок отримувача з банківського рахунку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та від його імені, як законного ініціатора подання відповідного електронного документа на переказ.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на підробку електронного документу на переказ (платіжного доручення), ОСОБА_3 , 14.11.2025 року приблизно о 07 год. 15 хв., знаходячись у магазині харчових продуктів, що за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 1, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як засіб доступу до банківського рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , без відома останнього, через POS-термінал здійснив безконтактні розрахунки в загальній сумі 503 грн. 00 коп. за товари, тобто ініціював переказ коштів шляхом формування відповідного електронного документу на переказ (платіжного доручення) від імені ОСОБА_5 законного ініціатора переказу та володільця платіжної картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме переказу в загальній сумі 503 грн. 00 коп. з банківського рахунку № НОМЕР_1 на рахунок отримувача, тим самим, підробивши електронний документ на переказ.
Таким чином, ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а також у використання підроблених документів на переказ грошових коштів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив суду, що того дня вночі була оголошена повітряна тривога й він йшов до укриття - у метро "Олімпійська", побачив як на землі лежить потерпілий ОСОБА_5 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння та спав, тоді ОСОБА_3 забрав у потерпілого павербанк, витягнув гаманець, дві банківські картки та зняв з шиї срібний ланцюжок. На ранок після відбою зайшов до магазину та купив дві пляшки пива та дві пачки цигарок, розрахувавшись викраденою карткою. В подальшому його знайшли працівники поліції й він повернув викрадені речі. В цілому підтвердив встановлені в обвинувальному акті обставини справи, пояснив що зробив для себе висновки й шкодує про вчинене.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутній сумнів щодо добровільності їхньої позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
У зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість  ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а також у використанні підроблених документів на переказ грошових коштів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.

3. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні, декілька обставин, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, утриманців не має, з середньою освітою, працює неофіційно сторожем, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога перебуває, раніше не судимий, має позитивну характеристику з місця проживання (громадський порядок та тишу не порушує, спиртними напоями не зловживає, сварок з сусідами не вчиняє).
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на мінімальний строк, в межах санкцій ч. 1 ст. 200 та ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу, та із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Разом з цим, суд приходить до висновку, що одна лише тяжкість вчинених в даному випадку кримінальних правопорушень не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, і хоча ці обставини не є такими, які виправдовує обвинуваченого у вчиненні злочинів, але істотно знижують його суспільну небезпечність, враховуючи, що обвинувачений під час судового розгляду негативно оцінив власну поведінку та запевнив суд про те, що зробив для себе висновки, що вказує на формування в нього позитивних установок, які додатково свідчать про можливість його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, тому на переконання суду можливе застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на максимальний строк та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 ,попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню у порядку статті 100 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Крім того, оскільки обвинувачений був затриманий з 14.11.2025 по 15.11.2025, слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Керуючись статтями 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 200 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять) гривень;
- за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити  ОСОБА_3  остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_3  звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 3 (три) роки.
На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_3 згідно з ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 14.11.2025 по 15.11.2025.
Речові докази:
- срібний ланцюжок та павербанк марки «Xaomi», передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон «Samsung A34» та запальничку, передані на відповідальне зберігання під розписку обвинуваченому - залишити у власності обвинуваченого ОСОБА_3 ;
-DVD-R диски у кількості 2 шт. з відеозаписамим з камер відеоспостереження, приєднані для зберігання до матеріалів кримінального провадження №12025100010003128 - залишити при матеріалах даного кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, понесені на проведення експертизи (№2694 від 14.11.2025) у розмірі 424,08 грн (чотириста двадцять чотири грн 08 коп.)
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя           ОСОБА_1