П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/17615/23 
Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В. 
10 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просив:
- визнати протиправними та такими, що суперечать приписам пункту 3 та 8 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам витих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, дії Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо зменшення ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого за липень, серпень та вересень місяці 2018 року грошового забезпечення;
- визнати протиправною та такою, що суперечать приписам пункту 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, бездіяльність Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невключення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні належної до виплати на день звільнення в вересні місяці 2018 року премії додаткової в розмірі 1 025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та в розмірі, належному для виплати за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити відповідно до пункту 3 та 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень місяць 2018 року з урахування премії НПУ (94,9 %) в розмірі 6358,30 грн., що одержав за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року й яку належало позивачу нарахувати та виплатити за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року, а також виплатити різницю між фактично отриманим та належним до сплати розміром грошового забезпечення, на яку грошове забезпечення було протиправно зменшено у серпні 2018 року;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити відповідно до пункту 3 та 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, перерахунок ОСОБА_1 , грошового забезпечення за липень, серпень та вересень місяці 2018 року з урахування премії додаткової в розмірі 1025,65 грн., що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року й яку належало позивачу нарахувати та виплатити за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року, а також виплатити різницю між фактично отриманим та належним до сплати розміром грошового забезпечення, на яку грошове забезпечення було протиправно зменшено у липні, серпні та вересні 2018 року;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити відповідно до пункту 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам витих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції з урахуванням належної до нарахування та виплати на день звільнення в вересні місяці 2018 року премії додаткової в розмірі 1025,65 грн., що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та в розмірі, належному позивачу для виплати на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року, а також виплатити різницю недоотриманої грошової допомоги при звільненні.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно зменшив розмір грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року позов задоволено, а саме:
- визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо зменшення ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого за липень, серпень та вересень місяці 2018 року грошового забезпечення;
- визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невключення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні належної до виплати на день звільнення в вересні місяці 2018 року премії додаткової в розмірі 1025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та в розмірі, належному для виплати за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року;
- зобов`язано Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень місяць 2018 року з урахування премії НПУ (94,9 %) в розмірі 6358,30 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року й яку належало позивачу нарахувати та виплатити за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року;
- зобов`язано Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 , грошового забезпечення за липень, серпень та вересень місяці 2018 року з урахування премії додаткової в розмірі 1025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року й яку належало позивачу нарахувати та виплатити за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року4
- зобов`язано Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції з урахуванням належної до нарахування та виплати на день звільнення в вересні місяці 2018 року премії додаткової в розмірі 1025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та в розмірі, належному позивачу для виплати на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року проходив службу в Департаменті захисту економіки Національної поліції України на посадах старшого інспектора управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України та старшого оперуповноваженого відділу оперативно-технічних заходів управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
Наказом Департаменту захисту економіки від 12.09.2018 №225о/с "По особовому складу" позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 24 вересня 2018 року.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.06.2023, у якій просив надати детальну інформацію щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за час служби з 07.11.2015 року по 24.09.2018 року.
Листом від 06.07.2023 відповідач розглянув звернення позивача та надав розрахункові листи за період з 07.11.2015 року по 31.12.2018 року.
Зі змісту вказаних розрахункових листів слідує, що:
- у червні 2018 року місячне грошове забезпечення позивача склало 17217,84 грн (посадовий оклад - 2 600,00 грн; оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції - 1840,00 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 260,00 грн; премія додаткова - 1025,65 грн; премія НПУ (94,9 %) - 6358,30 грн; матеріальна допомога на оздоровлення - 2600,00 грн; індексація - 533,89 грн);
- у липні 2018 року місячне грошове забезпечення позивача склало 13616,12 грн (посадовий оклад - 2 600,00 грн; оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції - 1840,00 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 260,00 грн; премія НПУ (94,9 %) - 6358,30 грн; індексація - 557,82 грн);
- у серпні 2018 року місячне грошове забезпечення позивача склало 12483,82 грн (посадовий оклад - 2600,00 грн; оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції - 1840,00 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 260,00 грн; премія НПУ (78 %) - 5226,00 грн; індексація - 557,82 грн);
- у місяць звільнення з Національної поліції України в вересні 2018 року місячне грошове забезпечення позивача склало 5135,31 грн й до його складу увійшли: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби в поліції, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, премія НПУ та індексація;
- у жовтні 2018 року Департаментом захисту економіки Національної поліції України позивачу нараховано 121940,00 грн одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.
Позивач вважаючи, що Ліквідаційною комісією Департаменту захисту економіки Національної поліції України зменшено розмір грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
У цій справі оспорюється здійснення перерахунку та виплати (з урахуванням виплачених сум) позивачу грошового забезпечення за серпень 2018 року з урахування премії НПУ (94,9 %), яку одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку та на час тимчасової втрати працездатності, здійснення перерахунку та виплати (з урахуванням виплачених сум) позивачу грошового забезпечення за липень, серпень та вересень 2018 року з урахуванням додаткової премії в розмірі 1025,65 грн., виплаченої у червні 2018 року (на день вибуття в оплачувану відпустку та на час тимчасової втрати працездатності), а також перерахунок виплаченої при звільненні позивачу одноразової грошової допомоги з урахуванням додаткової премії в розмірі 1025,65 грн.
Оцінюючи спірні правовідносини у справі, колегія аналізує релевантне законодавство в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин у цьому публічно-правовому спорі з урахуванням усіх заявлених позовних вимог. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п. 4 ч. 10 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено грошове забезпечення поліцейських.
Згідно з нормами пп. 1, 2 вказаної вище постанови грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Відповідно до ст.94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерство внутрішніх справ України видало Наказ №260 від 06.04.2016, яким затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку №260 (в редакції від 23.03.2018 року) керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.
У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.
Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.
Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.
Згідно зі ст. 92 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським надаються щорічні оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
У статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.
Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.
За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим від виконання службових обов`язків на підставі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, або тим, які перебувають у відпустці через хворобу, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, що вони отримували на день хвороби, з розрахунку посадового окладу, встановленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць, але не більше ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.
Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають праву на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.
Таким чином, порядок та критерії преміювання поліцейських встановлюються постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а також положеннями про преміювання поліцейських, а визначення розміру грошового забезпечення поліцейського під час його перебування у відпустці та на лікарняному, а також порядок його виплати за таких обставин, визначаються згідно з нормами Порядку №260, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016. 
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, а також з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року перебував в оплачуваній відпустці, з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року - на лікарняному.
У зв`язку з перебуванням позивача з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року в оплачуваній відпустці, а з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року - на лікарняному, протягом всього зазначеного періоду, грошове забезпечення підлягало виплаті в розмірі, який позивач одержував на день вибуття у відпустку в поточному місяці червні 2018 року та на день хвороби з розрахунку:
- посадовий оклад - 2600,00 грн;
- оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн;
- надбавка за стаж служби в поліції - 1840,00 грн;
- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень - 260,00 грн;
- премія НПУ (94,9 %) за поточний місяць (червень) - 6358,30 грн.
Однак, згідно з наданими відповідачем розрахунковими листами нарахування та виплата позивачу премії у складі його грошового забезпечення за серпень 2018 року здійснено в розмірі 5226,00 (78%), тобто без врахування премії НПУ (94,9 %) в розмірі 6358,30 грн., як одержував позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року.
Таким чином, нормами пп. 3, 8 розділу ІІІ Порядку №260 встановлено порядок виплати грошового забезпечення - збереження за поліцейськими у разі його відпустки/лікарняного грошового забезпечення (в тому числі премії за поточний місяць) в розмірі, який вони отримували до настання відповідних обставин, що обґрунтовано врахував суд першої інстанції, а відповідачем при обрахунку грошового забезпечення за серпень 2018 року протиправно не враховано премію у розмірі 94,9%, оскільки саме в такому розмірі вона виплачувалась позивачу на день вибуття у відпустку та на день хвороби.
Оцінюючи в межах доводів апеляційної скарги висновки суду першої інстанції по суті позовних вимог в частині перерахунку грошового забезпечення, виплаченого позивачу за липень, серпень, вересень 2018 року, та перерахунку розміру одноразової грошової допомоги, виплаченої позивачу при звільненні, з урахуванням додаткової премії в розмірі 1025,65 грн., виплаченої йому в червні 2018 року, судова колегія враховує наступні обставини та норми чинного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин у справі. 
Відповідно до ст. 102 Закону «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Згідно з абзацом 1 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до п. 23 розділу І Порядку №260 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.
Згідно з матеріалами справи місячне грошове забезпечення позивача для нарахування одноразової грошової допомоги складало 12194,00 грн та містило такі складові:
- посадовий оклад - 2600,00 грн;
- оклад за спец. званням - 2000,00 грн;
- надбавка за стаж служби в поліції - 1840,00 грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 260,00 грн;
- премія 82 % - 5494,00 грн.
Так, розрахунок одноразової грошової допомоги позивача при звільненні зі служби в поліції складав: 12194,00 грн. (місячне грошове забезпечення для нарахування одноразової грошової допомоги) х 50% х 20 років (стаж служби в поліції станом на день звільнення) = 121194,00 грн.
Таким чином, відповідно до наведених правових норм, до складу одноразової грошової допомоги при звільненні включається грошове забезпечення, у тому числі премія, встановлена на день звільнення. 
Однак, визначаючись щодо заявлених в цій частині позовних вимог, необхідно врахувати правову природу спірної виплати (додаткової премії), а також передбачені законом підстави її врахування у складі грошового забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на норми пп. 3, 8 розділу 3 Порядку №260, маючи на увазі, що усі виплати, отримані ним у червні 2018 року, зокрема додаткова премія 1025,65 грн., підлягають включенню до складу його грошового забезпечення зі збереженням розмірів у липні, серпні, вересні 2018 року у зв`язку з його відпусткою та лікарняним, а також з цих підстав враховуються у складі грошового забезпечення для виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні.
З аналізу положень Наказу МВС №260 встановлено, що наведені вище норми пп. 3, 8 розділу 3 затвердженого ним Порядку визначають, що за поліцейським, який перебуває у відпустці/на лікарняному, зберігається виплата грошового забезпечення, встановленого йому на день такого вибуття, в тому числі премія за поточний місяць, якою слід вважати преміювання поліцейського за результатами служби, зокрема, щодо обставин цього спору, у червні 2018 року. 
Судова колегія дослідила матеріали справи, зокрема розрахункові листи позивача про склад і розміри виплат грошового забезпечення у 2018 році, і встановила, що премія у розмірі 1025,65 грн. виплачена йому в червні 2018 року додатково, окрім премії за результатами служби (94,9 %), виплаченої також у червні 2018 року в розмірі 6358,30 грн. 
Крім того, застосування судом норм права до спірних правовідносин у справі передбачає також лексично-граматичне тлумачення їх змісту. Так, з аналізу тексту норм пп. 3, 8 розділу ІІІ Порядку №260 встановлено, що з урахуванням флексії іменника "премія" у словосполученні "премії за поточний місяць" в контексті цілого речення це слово вживається в родовому відмінку однини. Отже, в даному випадку слід дійти розуміння, що у складі грошового забезпечення, яке підлягає збереженню за поліцейським на період його відпустки або непрацездатності, враховується одна премія, виплачена йому за результатами служби за поточний місяць, який передував настанню відповідних обставин чи місяць настання таких. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що доводи відповідача щодо разового характеру додаткової премії, встановленої позивачу за червень 2018 року в розмірі 1025,65 грн, а також її приурочення до Дня Національної поліції, є необґрунтованими і документально не підтвердженими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог у даному публічно-правовому спорі.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У статті 3 КЗпП України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
За змістом статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати при звільненні у разі порушення законодавства про оплату праці.
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин” від 19 липня 2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин”, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції:
“Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)”.
Отже, до 19 липня 2022 року Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 березня 2025 року (справа № 460/21394/23) відступив у цій справі від попередніх висновків Верховного Суду та вказав на наступне:
"Судова палата зазначає, що спірний період (з 01 лютого 2020 року по 30 березня 2023 року) умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин” (19 липня 2022 року) та після цього.
Період з 01 лютого 2020 року до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин”, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.
Проте період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
В той же час, Судовою палатою у справі № 460/21394/23 зауважено, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні). Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа, є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду. Наголошено, що визначення моменту вручення грошового атестата як початку перебігу строку у цій справі відповідає вимогам частини другої статті 233 КЗпП України та не суперечить принципу юридичної визначеності.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.03.2025 у справі 460/21394/23, від 28.03.2025 у справі № 400/6758/24 та від 10.04.2025 у справі № 340/5261/24.
Згідно з копією наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України №225 о/с від 12.09.2018 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с.16), з цим позовом до суду звернувся в жовтні 2023 року, після ознайомлення з інформацією щодо виплаченого йому при звільненні грошового забезпечення.
Таким чином, до правовідносин у справі підлягають застосуванню норми ст. 233 КЗпП в редакціях з урахуванням висновків КАС ВС, наведених судовою колегією вище.
З метою визначення строків звернення позивача до суду слід враховувати ті обставини, що згідно з матеріалами справи про порушення свого права йому стало відомо з відповіді Департаменту захисту економіки Національної поліції України, оформленої листом від 06 липня 2023 року № Ф-77/39/03-2023. Таким чином, тримісячний строк, встановлений статтею 233 КЗпП в редакції станом на цей час, для звернення до суду сплинув 06.10.2023. З позовом до суду позивач звернувся 02.10.2023, тобто в межах строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, в редакції чинній після 19.07.2022.
Підсумовуючи наведене вище щодо встановлення обставин справи, застосування до них чинного правового регулювання, в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги в повному обсязі.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, з доводами апеляційної скарги слід частково погодитись, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 : 
- про визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо зменшення ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого за липень та вересень місяці 2018 року грошового забезпечення; 
- про визнання протиправною бездіяльності Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невключення при розрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні належної до виплати на день звільнення в вересні місяці 2018 року премії додаткової в розмірі 1025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та в розмірі, належному для виплати за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року; 
- про зобов`язання Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 , грошового забезпечення за липень, серпень та вересень місяці 2018 року з урахування премії додаткової в розмірі 1025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року й яку належало позивачу нарахувати та виплатити за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року;
- про зобов`язання Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Національній поліції з урахуванням належної до нарахування та виплати на день звільнення в вересні місяці 2018 року премії додаткової в розмірі 1025,65 грн, що одержав позивач за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року та в розмірі, належному позивачу для виплати на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року.
В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 січня 2024 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 :
- про визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо зменшення ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого за серпень місяць 2018 року грошового забезпечення; 
-про зобов`язання Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснити відповідно до пункту 3 та 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, перерахунок ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень місяць 2018 року з урахування премії НПУ (94,9 %) в розмірі 6358,30 грн., що одержав за поточний місяць (червень) 2018 року на день вибуття в оплачувану відпустку з 25.06.2018 року по 25.07.2018 року, з 26.07.2018 року по 08.08.2018 року, з 09.08.2018 року по 22.08.2018 року й яку належало позивачу нарахувати та виплатити за поточний місяць на день хвороби з 23.08.2018 року по 07.09.2018 року, а також виплатити різницю між фактично отриманим та належним до сплати розміром грошового забезпечення, на яку грошове забезпечення було протиправно зменшено у серпні 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.