Справа № 944/256/26
Провадження №1-кс/944/50/26
УХВАЛА
21.01.2026 року	м.Яворів 	

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю заявника ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України.
В обґрунтування скарги зазначає про те, що нею 05.01.2026 була написана заява про злочин за ознаками вчинення кримінального правопорушення з ознаками злочину ст. 135 - свідоме залишення у небезпеці для життя та завідомо залишено без допомоги та ст. 182 порушення недоторканності приватного життя, незаконного використання та поширення конфіденційної інформації Кримінального кодексу України вчинені в умовах воєнного стану представниками юридичних приватних осіб ТзОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ» та ПрАТ «ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО» відповідно до вимог та порядку статті ч.1, 2 ст.55, ч.2 ст.56, ст. 214 КПК України.
Заява про вчинений кримінальний злочин прийнята від імені заявника та її неповнолітньої доньки Яворівським РВП ГУНП у Львівській області відповідно до вимог та порядку статті ч.1,2 ст.55, ч.2 ст.56, ст. 214 КПК України та зареєстровано в ЖЄО за № 256 від 05.01.2026.
Однак уповноваженими службовими особами Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області відомості про злочин не внесені до ЄРДР та не видано заявникам витягу з ЄРДР, не вручено пам`ятки потерпілих. 
З огляду на викладене, просить визнати бездіяльність посадових осіб Яворівського РВП ГУНП України у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протиправною та зобов`язати службових осіб Яворівського РВП ГУНП України у Львівській області внести відомості за її заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у відповідності з КПК України.
В судовому засідання ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала, зазначила про те, що за даними обставинами слідчим органом вже проводиться досудове розслідування та на її думку зазначені нею аргументи в повідомленні про кримінальне правопорушення також повинні бути долучені та розслідуватися в межах даного кримінального провадження.
Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області явку представника на судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо скарги, суд не повідомлено. До суду направлено матеріали за зверненням заявника ОСОБА_2 від 05.01.2026 за ІКС ІПНП №256.
Заслухавши скаржника ОСОБА_2 дослідивши обставини, які викладені в скарзі, та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.
Глава 26 КПК гарантує особі можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до слідчого судді. На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Окрім цього, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
З аналізу вказаних норм убачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. Водночас, варто зазначити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Вона передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити детальну оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Завданням судового контролю на цій стадії є перевірка зазначених скаржником обставин, що, на його думку, вказують на бездіяльність слідчого чи прокурора, та за наявності відповідних підстав - відновлення порушених прав.
05.01.2026 заявник ОСОБА_2 звернулася до Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області з повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 135, 182 КК України представниками юридичних осіб ТзОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ» та ПрАТ «ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО». Як убачається з матеріалів за зверненням заявника ОСОБА_2 від 05.01.2026, в обґрунтування повідомлення про кримінальне правопорушення остання зокрема зазначила про виявлений 14.05.2025 відрубаний електричний провід від мережі, що був перекинутий на її власне подвір`я в с.Вороців, тобто вона та її донька були залишені у небезпеці. Також вважає, що ТзОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ» та ПрАТ «ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО» здійснюється збирання, зберігання, використання та поширення її персональних даних та кофіденційної інформації про неї.
Із змісту повідомлення заступника начальника Яворівського РВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 від 06.01.2026 № 256/04/64 убачається, що матеріали за зверненням ОСОБА_2 ІКС ІПНП №256 від 05.01.2026 були скеровані в архів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, оскільки в процесі проведення перевірки було встановлено, що у фактах викладених у зверненні, відсутні ознаки кримінального та адміністративного правопорушення, однак мають місце цивільно правові відносини.
З інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу Яворівського районного суду Львівської області, убачається, що ухвалою слідчого судді від 29.05.2025 скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - задовольнено частково. Зобов`язано посадових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області уповноважених на реєстрацію відомостей до ЄРДР, внести до ЄРДР відомості, які викладені в повідомленні ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 15.05.2025 (ІКС ІПНП №10053) та надати їй витяг з ЄРДР.
Як убачається із змісту ухвали, 15.05.2025 заявник ОСОБА_2 зверталася до Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 189 КК України, в обґрунтування повідомлення про кримінальне правопорушення остання зазначила про виявлений 14.05.2025 відрубаний електричний провід від мережі, що був перекинутий на її власне подвір`я в с.Вороців.
Тобто за вказаними вище обставинами вже були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 , що не заперечувалось останньою у судовому засіданні.
Аналіз вищенаведених положень ст. 214 КПК дає підстави для висновків, що у них закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування.
Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для початку досудового розслідування не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Водночас, відповідно до положень ч. 4 ст. 218 КПК, на початку розслідування слідчий перевіряє наявність вже розпочатих досудових розслідувань щодо того ж кримінального правопорушення. У разі якщо буде встановлено, що іншим слідчим органу досудового розслідування або слідчим іншого органу досудового розслідування розпочато кримінальне провадження щодо того ж кримінального правопорушення, слідчий передає слідчому, який здійснює досудове розслідування, наявні у нього матеріали та відомості, повідомляє про це прокурора, потерпілого або заявника та вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З наведеного убачається, що права ОСОБА_2 щодо звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, обставини якого наведені у заяві, вже були предметом судового контролю та захищені в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.
Чергове внесення відомостей до ЄРДР за аналогічними чи схожими обставинами, на переконання слідчого судді, є недоцільним та лише вкотре навантажуватиме судові та правоохоронні органи необхідністю встановлення тих обставин, що раніше були предметом їх перевірки, на підставі чого прийнято відповідні процесуальні рішення.
Окремо слід зазначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України. Відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Відтак, слідчий суддя, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР, отже, і про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги, повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений, на її думку, злочин.
Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. 
Так, згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. 
Наведене узгоджується з вимогами ч.4, 5 ст.214 КПК України.
Аналіз зазначених вище положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність його ознак. Такими даними є фактичне зазначення відомостей, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Крім того, норми чинного кримінального процесуального законодавства встановлюють обов`язок здійснити фіксування наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 Кримінального процесуального кодексу України, а не будь-якої інформації, направленої особою як заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши зміст заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінального злочину, зокрема щодо фактів збирання, зберігання, використання та поширення персональних даних та кофіденційної інформації про завника ТзОВ «ЛЬВІВЕНЕРГОЗБУТ» та ПрАТ «ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО», слідчий суддя дійшов висновку, що у даному повідомленні відсутнє будь-яке обґрунтування об`єктивної сторони злочину. Фактично дане повідомлення не містить конкретних, фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.
Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.
Враховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні, а також кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України). Відповідно до практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania, заява №28342/95, від 28 листопада 1999 року, §61, 62).
Слідчий суддя констатує неодноразове подання ОСОБА_2 заяв до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області з приводу бездіяльності уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, за фактом виявленого нею 14.05.2025 відрубаного електричного проводу від мережі на її власному подвір`ї в с.Вороців.
Отже вказані дії містять ознаки зловживання заявником своїми процесуальними правами.
Так, під зловживанням правом, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, слід розуміти випадки, коли заявник неодноразово подає до суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (рішення у справах «М. проти Сполученого Королівства» та «Філіс проти Греції»), що є неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такому разі уся процедура судового розгляду є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такі зловживання є сутяжницькими, а скарги - завідомо безпідставними (явно необґрунтованими), що мають штучний характер.
Наведені висновки узгоджуються із позицією Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, висловленою в ухвалі колегії суддів від 20.09.2023 у справі №991/7446/23 та відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».
Отже, встановлене слідчим суддею у цій справі зловживання заявником ОСОБА_2 своїми процесуальними правами на звернення до суду зі скаргами на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, є також самостійною підставою для відмови у захисті такого права, яке спрямоване на зловживання.
З урахуванням вищенаведеного, керуючись положеннями ст. 2, 214, 303-309, 372 КПК, слідчий суддя, 
ухвалив:
у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з моменту виготовлення повного її тексту до Львівського апеляційного суду.

 Слідчий суддя ОСОБА_5