Справа № 154/4017/25  Провадження №33/802/49/26 	Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань – Зубрицької А.М., особи. яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 03 грудня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В 
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави 605 грн 60 коп судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 вересня 2025 року о 15 год 30 хв, на вул. Незалежності (60 років СРСР) у Володимир, Волинської області, керував транспортним засобом марки «JEEP RENEGADE» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР). 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну. Стверджує що, першочергово, працівники поліції запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, без належного первинного огляду, що суперечить вимогам Інструкції, а суддею залишено поза увагою той факт, що перший хворіє цукровим діабетом. Декомпенсація діабету супроводжується утворенням ацетону, який може давати хибні показники алкотестера. Показник якого 0, 26 %о є гранично близьким до допустимого рівня, з урахуванням похибки приладу. Поліцейські погодили проходження ним огляду у закладі охорони здоров`я, де за результатами аналізу крові було установлено показник - 0, 2 %о. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 03 грудня 2025 року стосовно нього скасувати та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, альтернативно – направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Тоді як сам факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 461761 від 22 вересня 2025 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6610»; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у нього в ході огляду ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; роздруківкою результату тесту газоаналізатора ««Alcotest Drager 6610» із результатом – 0, 26 ‰, із яким він погодився, що стверджується його особистим підписом; письмовою розпискою про зобов’язання ОСОБА_1 не керувати будь-якими транспортними засобами до його повного витверезення та передати транспортний засіб тверезому водію; частково довідкою інспекторки САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Тетяни БАРАНСЬКОЇ, якою стверджується факт видачі ОСОБА_1 , 25 жовтня 1957 року посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 27 січня 2015 року, що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на нього безальтернативного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами; також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття належним, допустимим та достатнім доказом його вини.
Сукупність зазначених доказів цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Як стверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, за об`їзд транспортного засобу на проїзній частині, без увімкненого відповідного покажчика, що інформує про зміну напрямку руху. В ході установлення особи водія, у процесі спілкування із ним, поліцейським було виявлено запах алкоголю із порожнини рота, через що, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, із використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6610», відповідно до роздруківки якого було установлено результат – 0, 26 ‰, із яким він погодився, жодних заперечень стосовно такого результату не висловлював, відповідно, їхати у найближчий заклад охорони здоров`я, не наполягав. Тому, такий його результат, який перевищує допустимо дозволено норму алкоголю, цілком на законних підставах, було взято поліцейськими до уваги, як підставу для оформлення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Наявність виявлених у нього та доведених до його відома ознак алкогольного сп’яніння, є нічим іншим як суб’єктивним сприйняттям фізичного стану особи – водія поліцейським, і, як слушно зазначено суддею, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим, погодившись нести повну відповідальність та виконувати додаткові обов’язки у правовому полі. Відтак, за наявності підстав вважати про його перебування в стані алкогольного сп’яніння, він зобов`язаний був, на вимогу поліцейського, пройти відповідний огляд на стан сп’яніння. 
Оцінюючи результат тесту - 0, 26 ‰, погоджуюсь із висновком судді першої інстанції про те, що такий результат засвідчує факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп’яніння,у тому числі, з урахуванням похибки приладу, на яку він вказує, у поданій ним апеляційній скарзі. Аналізуючи поведінку останнього, беручи до уваги результати тесту, а також зміст положень Інструкції, якими визначено, що медичний огляд проводиться виключно у присутності поліцейського протягом двох годин, з моменту виявлення підстав для його проведення, представлений ним результат огляду, правомірно не був взятий до уваги суддею.
Отже, факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом, і його доводи стосовно незадовільного стану здоров’я – захворювання цукровим діабетом, правильних висновків судді щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовують.
Постанова судді в частині стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави судового збору в розмірі 605 грн 60 коп узгоджується із положеннями ст. 40 -1 Закону України КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому подана ОСОБА_2 апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 03 грудня 2025 року стосовно нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: