ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.01.2026	Справа № 910/13980/25	
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/13980/25.

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича,буд. 31)
До Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва (03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 53)
про стягнення 31 371, 09 грн
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва про стягнення 31 371, 09 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 31 371, 09 грн право на яке перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 25.07.2024.
18.11.2025 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/13980/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва
ВСТАНОВИВ:
І. Фактичні обставини, встановлені судом.
25.07.2024 по вулиці Саперно-Слобідській біля будинку на проспекту Науки, 3 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 та транспортного засобу «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який є працівником Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва (відповідач).
На момент дорожньо-транспортної пригоди між власником транспортного засобу «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 ( ОСОБА_2 ) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (позивач) діяв договір добровільного страхування наземного транспорту №22234488 від 29.02.2024, згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванні матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику зазначеному транспортному засобу.
Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника транспортного засобу «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 була забезпечена полісом ЕР220278146 страховиком згідно якого є Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС», яким встановлено ліміт за шкоду майна у розмірі 160 000, 00 грн та франшиза у розмірі 1 600, 00 грн.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №752/17238/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 25.07.2024), передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно ремонтної калькуляції №2383344 від 19.08.2024, складеної за допомогою комп`ютерної програми «Audatex» загальна вартість відновлювального ремонту BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 склала - 189 771, 09 грн без ПДВ.
26.08.2024 власник пошкодженого транспортного засобу BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.
03.09.2024 позивачем складено страховий акт №2383344-1, в якому позивач визнав суму збитків у розмірі 189 771, 09 грн.
Позивач здійснив виплату страхового відшкодуванню на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу у розмірі 189 771, 09 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №51908 від 03.09.2024.
23.12.2024 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» перерахувало на користь ПрАТ «СК «ВУСО» (позивача) суму страхового відшкодування у розмірі ліміту встановленого полісом ЕР220278146 та з вирахуванням франшизи у розмірі 158 400, 00 грн.
Таким чином, не відшкодованою залишилась сума у розмірі 31 371, 09 грн.
З огляду на зазначені обставини, позивач звертається до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача залишкову суму страхового відшкодування на підставі статтей 1172, 1194 Цивільного кодексу України.
ІІ. Предмет позову.
Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього суми страхового відшкодування у розмірі 31 371, 09 грн.
ІІІ. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.
(1) 25.07.2024 сталась ДТП за участю автомобіля «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 
(2) Винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_1 , який є винним у відповідності до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №752/17238/24.
(3) Позивач здійснив страхову виплату власнику пошкодженого транспортного засобу «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 189 771, 09 грн.
(4) Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, що є винуватцем ДТП, а саме транспортного засобу «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 застрахована в Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» згідно полісу ЕР220278146.
(5) Страховик винуватця ДТП відшкодував позивачу виплачену суму страхового відшкодування у розмірі ліміту встановленого полісом ЕР220278146 та з вирахуванням франшизи у розмірі 158 400, 00 грн.
(6) Позивач просить стягнути з відповідача, як роботодавця винної особи та власника ТЗ «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 в порядку статтей 1172 та 1194 Цивільного кодексу України не виплачену суму страхового відшкодування у розмірі 31 371, 09 грн.
IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.
Суд констатує, що відповідач в силу приписів частини 6, 7 статті 6, пункту 2 частини 6, частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 17, 37, 42 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомуційної системи, затверджено рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 та згідно пункту 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі №459/3660/21 належним чином повідомлений про розгляд даної справи та можливість подати відзив на позовну заяву, що підтверджується повідомлення про доставку процесуального документу, а саме ухвали від 18.11.2025 (про відкриття провадження у справі) до електронного кабінету КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва (відповідач), яке міститься в матеріалах справи.
Так, ухвалу від 18.11.2025 відповідач отримав 19.11.2025.
Однак, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/13980/25, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
V. Оцінка доказів судом та висновки суду.
З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на одне ключове питання: чи є позовні вимоги обґрунтованими, а відтак, чи підлягають задоволенню?
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 Цивільного кодексу України).
Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки (стаття 108 Закону України «Про страхування»).
Як підтверджено матеріалами справи, позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику забезпеченого транспортного засобу «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 (на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №22234488 від 29.02.2024), яке отримало пошкодження внаслідок ДТП 25.07.2024 у розмірі 189 771, 09 грн.
Розмір збитків визначений на підставі ремонтної калькуляції, складеної за допомогою комп`ютерної програми «Audatex», що не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма «Audatex» рекомендована пунктом 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003. 
При цьому, слід зазначити, що дані, зазначені у вказаній ремонтній калькуляції, відповідають встановленим в пунктом 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків.
Особою винною у вчинені ДТП, згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №752/17238/24 є ОСОБА_1 , який відповідно до відомостей які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №968577 від 25.07.2024 є працівником відповідача.
Транспортний засіб «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 є власністю відповідача та станом на дату ДТП був застрахований у АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» за полісом ЕР220278146.
Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 .
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (закон №1961-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин; втратив чинність 01.01.2025)).
Полісом ЕР220278146 встановлено ліміт за шкоду майна у розмірі 160 000, 00 грн та франшиза у розмірі 1 600, 00 грн.
Судом встановлено, що АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» відшкодувало позивачу страхову виплату у межах ліміту встановленого полісом та з урахуванням франшизи, а саме 158 400, 00 грн.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 стаття 1166 Цивільного кодексу України).
Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (стаття 1194 Цивільного кодексу України).
Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди (особою, яка , свого обов`язку згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №905/1391/19, з аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».
Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 стаття 1172 Цивільного кодексу України).
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 1-2 стаття 1187 Цивільного кодексу України).
Відтак, шкода, завдана внаслідок ДТП водієм та з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Суд звертає увагу, що за наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №968577 від 25.07.2024 вбачається, що винна у вчинені ДТП особа є працівником відповідача, транспортний засіб «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 перебуває у власності відповідача. Винну особу встановлено на підставі посвідчення тракториста-машиніста.
З огляду на обставини встановлені в протоколі, враховуючи специфіку транспортного засобу «КИЙ-14904», який є трактором та відсутності заперечень або пояснень зі сторони відповідача, винна у ДТП особа на момент вчинення ДТП 25.07.2024 був працівником відповідача та виконував трудові (службові) обов`язки.
Відтак, суд дійшов висновку, що саме відповідач, як володілець транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої його працівником, вина якого встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2024 у справі №752/17238/24.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 Цивільного кодексу України).
Судом вище встановлено, що розмір збитків визначений ремонтною калькуляцією у розмірі 189 771, 09 грн без ПДВ, з яких страховик транспортного засобу «КИЙ-14904» д.н.з. НОМЕР_3 відшкодував у розмірі 158 400, 00 грн.
Відтак, оскільки, вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «BYD SONG PLUS» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як особи, яка у порядку статті 1172 Цивільного кодексу України здійснює відшкодування завданих збитків на користь позивача, у порядку статті 1194 Цивільного кодексу України підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. 
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 1-4 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та не надано доказів, які б свідчили про відшкодування ним суми різниці страхової виплати.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України). 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).
З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
VI. Розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.
Заява та клопотань щодо понесення інших судових витрат від позивача не надходило.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва про стягнення 31 371, 09 грн - задовольнити.
2. Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва (03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 53; ідентифікаційний код: 03334894) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича,буд. 31; ідентифікаційний код: 31650052) суму страхового відшкодування у розмірі 31 371 (тридцять одна тисячі триста сімдесят одна) грн 09 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких