Справа № 592/17922/24
Провадження № 1-кп/592/186/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року м.Суми
Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 12024200480002991, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_4 03.10.2024 близько 14:00 по драбині через балкон потрапив до квартири АДРЕСА_2 , де знаходилася його дружина ОСОБА_6 , з якою раніше того ж дня він посварився та яка не відчиняла двері. ОСОБА_6 перебувала в квартирі разом зі своїми знайомим ОСОБА_7 , з яким вживали алкогольні напої. На ґрунті ревнощів ОСОБА_4 почав бити дружину руками, тягати за волосся, від чого вона неодноразово падала на підлогу, викручував ліву руку. 
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1732 від 17.10.2024 y ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: в ділянці лівої верхньої кінцівки - внутрішньосуглобовий косий перелом дистального епіметафізу променевої кістки, відрив шилоподібного відростка ліктьової кістки, яке не були небезпечними для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; в ділянці лівого та правого стегна з переходом на гомілки синці неправильно овальної форми розмірами 3,3х2,4; 4,8х1,4; 3,1х2,2 см жовтого кольору; в ділянці правого колінного суглобу садно неправильно овальної форми розміром 2,0х1,5 см; в лівій тім`яній ділянці синець неправильної овальної форми розміром 2,8х2,9 см; які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, не виключав можливості заподіяння потерпілій інкримінованого тілесного ушкодження під час конфліктної ситуації, коли розтягував матір та свою дружину одна від одної під час бійки. Суду пояснив, що з потерпілою одружилися на початку осені в 2024 році, після чого мешкали разом у його квартирі близько 2 тижнів. Вигнав дружину з дому, оскільки виявив її переписку з іншими військовослужбовцями. Дружина неодноразово телефонувала, перепрошувала, просила помиритися. Напередодні події він пішов до орендованої нею квартири, де провів ніч. Зранку 03.10.2024 повернувся додому, через деякий час зателефонував дружині, проте телефон був вимкнений. Повернувся до її місця мешкання, на стук двері ніхто не відчинив. Через півтори години знову прийшов до квартири потерпілої, двері ніхто не відчинив, почув незрозумілі звуки, схожі на стогін та бубоніння. Повернувся додому, взяв драбину, яку за допомогою матері приніс до будинку потерпілої. Заліз по драбині на балкон другого поверху та потрапив до квартири, де побачив напіводягнену потерпілу, яка була в стані алкогольного сп`яніння. Виявив ОСОБА_8 , який закрився у туалетній кімнаті. На його пропозицію вийти і розібратися по чоловічому останній не реагував. Через вхідні двері впустив до приміщення квартири свою матір. Між жінками розпочалася сварка, яка переросла в бійку. Він їх розтягнув, матір пішла в кухню. В цей час ОСОБА_9 вискочив з квартири, він побіг за ним. Жінки зчепилися вдруге, він їх розтягнув. Після чого розмовляв з дружиною в кухні, запропонував піти в РАЦС розірвати шлюб. На що потерпіла відповіла, що не може цього зробити, бо у неї зламана рука. Прийшли працівники поліції, з якими також був ОСОБА_9 , надавав пояснення. Уточнив, що між матір`ю та дружиною відбувалася бійка, вони зчепилися, качалися по підлозі. Він намагався припинити це «торнадо», знімав руки з волосся, відштовхував одну від одної, при цьому ударів потерпілій не наносив, допускає, що міг відтягувати її від матері з такою силою, що був заподіяний перелом. Під час досудового розслідування визнавав свою вину за порадою оперуповноваженого, щоб матір не була притягнута до кримінальної відповідальності. Шкодує з приводу вчиненого, мав тримати в руках, просив суворо не карати.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, його вина підтверджується дослідженими судом наданими стороною обвинувачення такими письмовими доказами:
- формою виводу повідомлення про кримінальне правопорушення, зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Сумського РУП ГУНП в Сумській області 03.10.2024 за № 59401, з якого вбачається, що 03.10.2024 о 14:59 працівник органу охорони здоров`я повідомив, що до СОКЛ з діагнозом: ЗЧМТ?, струс головного мозку? ЗТГК? Забій м`яких тканин грудної клітини з лівого боку, закритий перелом лівої кисті, госпіталізована ОСОБА_6 , за поясненнями якої побив офіційний чоловік, який заліз через вікно (а.с. 87);
- формою виводу повідомлення про кримінальне правопорушення, зареєстроване в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Сумського РУП ГУНП в Сумській області 03.10.2024 за № 59509, з якого вбачається, що 03.10.2024 о 21:04 до Сумського РУП з заявою звернулася ОСОБА_6 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , виник конфлікт з чоловіком ОСОБА_4 , в ході якого отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом лівої руки (а.с. 88);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.10.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомила, що цього дня близько 12:00 виник конфлікт з чоловіком ОСОБА_4 , який в подальшому перейшов в штовханину, під час якого отримала тілесне ушкодження, а саме: перелом лівої руки, яку чоловік викрутив (а.с. 7); 
- протоколом огляду місця події від 03.10.2024 з фототаблицею, в ході якого на прибудинковій території будинку за адресою: АДРЕСА_4 , навпроти 3 під`їзду виявлено металеву драбину довжиною 3 м, між 4 та 5 поверхом виявлено предмет, візуально схожий на складний ніж, загальною довжиною 19,5 см; при огляді квартири АДРЕСА_5 встановлено, що загальний порядок речей в ній не порушений, виявлено розбите скло у вікні між кухнею та ванною кімнатою; доступ до якого було отримано на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.10.2024 №592/16627/24 про тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №12024205520001588 від 04.10.2024 за ч.1 ст.129 КК України, які перебувають у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_3  (а.с. 90-100);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 08.10.2024 з відеозаписом до нього, під час якого вона продемонструвала те, як 03.10.2024 її чоловік ОСОБА_4 прийшов до орендованої нею квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де вона перебувала разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , стукав у двері. Надалі за допомогою драбини ОСОБА_4 заліз на балкон, зламавши двері, потрапив до квартири. З собою у нього був ніж. ОСОБА_7 сховався у ванній кімнаті. Між нею з ОСОБА_10 почалася штовханина, у правій руці він тримав ніж, лівою рукою тримав її за волосся та штовхав донизу, штовхав в груди. Від одного з поштовху вона впала на коліна. І коли вона була на підлозі ОСОБА_4 намагався вдарити її по обличчю, вона прикрилась долонями і тоді він взяв її за ліву руку та вивернув долоню. І вже через кілька хвилин вона виявила, що ця рука зламана (а.с. 105-110);
- картою виїзду екстреної медичної допомоги № 177А від 03.10.2024, картою виклику швидкої медичної допомоги на підставі вхідного телефонного дзвінка, отриманими на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.10.2024, згідно з яким 03.10.2024 о 13:20 надійшов виклик до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , причина виклику: травма, є свідомість, є дихання, підозра на перелом кісток тазу, стегна, плеча .впала, травма лівої верхньої кінцівки; попередній діагноз: ЗЧМТ?, струс головного мозку? ЗТГК? Забій м`яких тканин грудної клітини з лівого боку, закритий перелом лівої кисті (а.с. 111-113);
- консультативним висновок спеціаліста – лікаря КНП СОР « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 03.10.2024, згідно з яким ОСОБА_6 був встановлений діагноз: закритий внутрішньо-суглобовий перелом дистального епіметафізу лівої променевої кістки зі зміщенням, травма від 03.10.2024, побита чоловіком ОСОБА_4 (а.с. 104);
- висновком експерта №1732 від 15.10.2024, згідно з яким під час знаходження ОСОБА_6 на обстеженні та рентгенологічного дослідження в КНП СОР « ІНФОРМАЦІЯ_5 » 03.10.2024 виявлені тілесні ушкодження: внутрішньосуглобовий косий уламковий перелом дистального епітафізу променевої кістки, відрив шилоподібного відростка ліктьової кістки; під час обстеження ОСОБА_6 09.10.2024 виявлені тілесні ушкодження: в ділянці лівого передпліччя накладено гіпсова пов`язка; в ділянці лівого та правого стегна з переходом на гомілки синці неправильно овальної фори розмірами 3,3x2,4; 4,8x1,4; 3,1х2,2 см, жовтого кольору; в ділянці правого колінного суглобу садно неправильно овальної форми розміром 2,0х1,5 см; під коричневою кірочкою вище рівня оточуючих тканин; в лівій тім`яній ділянці синець неправильно овальної форми розміром 2,8х2,9см, жовтого кольору; дані тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої верхньої кінцівки могло утворитися внаслідок падіння на ліву руку та правого колінного суглобу могло утворитися внаслідок падіння з вертикального положення на площину враховуючи їх характер та локалізацію; дані тілесні ушкодження у вигляді синців утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень, та могли виникнути внаслідок нанесення удару руками, ногами, та подібними предметами; кількість травматичних впливів не менше 3-х; тілесне ушкодження в ділянці лівої верхньої кінцівки не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; дані ушкодження у вигляді синців кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 116-117);
- висновком експерта №1982 від 22.10.2024, згідно з яким виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить їх характер; характер та локалізація тілесних ушкоджень у вигляді синців та саден у ОСОБА_6 , можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому потерпілою в ході проведення слідчого експерименту; механізм утворення ушкоджень в ділянці лівої верхньої кінцівки у вигляді переломів не був продемонстрований потерпілою під час проведення слідчого експерименту, зазвичай такі ушкодження виникають від падіння на кисть (а.с. 118);
- відеозаписами з нагрудних відеореєтраторів поліцейських, які прибули на місце події 03.10.2024 за викликом за адресою: АДРЕСА_3 , збережених на DVD-R дисках: clip-0, clip-2, з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 повідомляє поліцейським, що чоловік ОСОБА_4 заліз через балкон, був з ножем, зламав їй руку, бив її ногами, забрав її та ОСОБА_7 мобільні телефони, погодилась на пропозицію поліцейського викликати бригаду швидкої допомоги (13:28), лікарю швидкої допомоги потерпіла ОСОБА_6 повідомляє, що ОСОБА_4 її штовхнув, вона впала, викрутив їй руку, бив в живіт та обличчю; під час спілкування з працівником патрульної поліції в під`їзді ОСОБА_4 вказує: «я їй стусанів надавав, вона падала, я її відштовхував, тоді вони боролися з мамою, тоді ми всі втрьох боролися, сама зламала, менше б скакала, нічого б не зламала» (clip-2, 13:37) (а.с. 120).
Стороною захисту вищенаведені письмові докази не заперечувались і не спростовувались.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 – командир роти №2 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомив, що 03.10.2024 в складі екіпажу прибув на виклик за адресою: АДРЕСА_4 ; їх зустріла жінка, яка повідомила, що в квартирі під`їзду знаходиться її син і там відбувається бійка. Потім відчинились двері під`їзду, вибіг чоловік без взуття, за ним вибіг інший, вони кричали один на одного. Чоловіків розтягнули. Той, що був без взуття, повідомляв, що його намагається вбити, задушити інший. Поруч з під`їздом лежала металева драбина, на козирку під`їзду – взуття. Під час спілкування ОСОБА_4 повідомив, що прийшов до своєї дружини, але ніхто не відчиняв; після цього він взяв драбину, заліз по ній до другого поверху та потрапив до квартири, де побачив дружину з іншим чоловіком; між ними відбувся конфлікт, можливо бійка. Чоловік, який був без взуття, повідомляв, що його хотіли зарізати ножем. Цей ніж був виявлений між поверхами. Екіпажем патрульної поліції здійснювалась охорона місця події, також вживались заходи щодо не допуску цих чоловіків один до одного з метою запобігання заподіяння ушкоджень. Згодом в квартирі вони звернули увагу на жіночку, яка перебувала в стані хвилювання, була розгублена. Під час спілкування потерпіла повідомила, що у неї зламана рука. Пояснила, що обвинувачений є її чоловіком, з ОСОБА_7 у неї стосунки. Вони намагалися з`ясувати у потерпілої хто саме заподіяв їй тілесні ушкодження, на що вона спочатку не відповідала, а потім сказала, що це її чоловік. Інших тілесних ушкоджень на потерпілій свідок не бачив. В подальшому було викликано швидку допомогу та слідчо-оперативну групу. 
Свідок ОСОБА_12 – інспектор взводу №2 роти №2 батальйону ІНФОРМАЦІЯ_6 в судовому засідання показав, що близько року тому прибув з напарником на виклик по вул. Я. Мудрого в м. Суми щодо бійки чи то сімейного конфлікту. Поблизу будинку на них чекала жінка, присутня в залі судового засідання матір обвинуваченого, яка повідомила, що її син посварився з дружиною та її співмешканцем. Піднявшись, побачили, що з квартири вибіг обвинувачений, який біг слідом за іншим чоловіком по сходах догори, кинув у слід йому палку. Наздогнавши цих чоловіків, вони їх розвели по різні боки. Після чого свідок постійно перебував поруч з обвинуваченим та його матір`ю в під`їзді. Під час спілкування ОСОБА_4 повідомив, що він є військовослужбовцем, має поранення, недавно одружився. Свідок не зміг пригадати, чи повідомляв ОСОБА_4 про будь-які обставини вчинення протиправних дій щодо потерпілої. З потерпілою свідок не спілкувався, до квартири не заходив. 
Свідок ОСОБА_7 судовому засіданні показав, що перебував в стосунках потерпілою з 2015 року, з 01.06.2024 жили разом без реєстрації шлюбу. Згодом, у вересні, посварились, роз`їхались. Потерпіла залишилась проживати в орендованій ним квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Вирішили з`ясувати стосунки, попередньо домовившись телефоном, 03.10.2024 близько 10:00 прийшов за місцем мешкання потерпілої, розмовляли. Хтось стукав у двері, вирішили не відчиняти. Через деякий час ОСОБА_4 по драбині заліз на балкон квартири та зайшов до кімнати. В руках він тримав ніж. Злякавшись за своє життя, свідок забіг у туалетну кімнату та зачинився зсередини, був впевнений, що чоловік жінці шкоди не заподіє. Про свій шлюб потерпіла пояснювала, що зробила це свідкові на зло. ОСОБА_13 був дуже агресивний, виламував двері, намагався чашками розбити віконце, погрожував йому. Перебуваючи певний час у туалетній кімнаті, свідок чув крики ОСОБА_13 та потерпілої, які з`ясовували стосунки, остання просила відпустити її, відійти від неї, казала про руку. Згодом до квартири зайшла матір обвинуваченого, яка прослідувала до кімнати, і сварка вже відбувалася між ними трьома, і в цей час свідкові вдалося босоніж вискочити у під`їзд, де він зустрів двох осіб, яких попросив викликати поліцію. Наразі з потерпілою зв`язок не підтримує, місце перебування останньої свідкові не відоме, до ОСОБА_4 претензій не має. 
Показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є логічними, послідовними, узгоджуються з сукупністю інших досліджених письмових доказів, тому суд визнає їх належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим злочину за обставин, встановлених судом.
Таким чином, здійснюючи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України – як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Доводи ОСОБА_4 про те, що він будь-який ударів потерпілій не наносив, міг заподіяти їй тілесне ушкодження, коли намагався розтягнути їх з матір`ю, спростовуються сукупністю досліджений доказів. Так, потерпіла ОСОБА_14 одразу після події повідомила органи поліції про вчинене стосовно неї кримінальне правопорушення, про що послідовно стверджувала протягом усього кримінального провадження. Відомості щодо нанесення їй ударів, поштовху, від якого вона впала, викручування руки саме обвинуваченим, а не його матір`ю, зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, під час проведення слідчого експерименту з участю потерпілої, в заяві про вчинене кримінальне правопорушення тощо. Свідком ОСОБА_15 підтверджено, що потерпіла просила ОСОБА_4 відпустити її, відійти від неї, казала про руку. Крім того, відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських містить пояснення ОСОБА_4 про те, що він надавав потерпілій стусанів, вона падала, він її відштовхував, менше б скакала, нічого б не зламала. Судовим експертом, крім внутрішньосуглобового косого уламкового перелому дистального епітафізу променевої кістки, відриву шилоподібного відростка ліктьової кістки, під час обстеження у ОСОБА_6 були виявлені чисельні синці та ссадна.
За встановлених фактичних обставин справи у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , виявивши свою дружину разом з іншим чоловіком, на ґрунті ревнощів, бив її руками і ногами, тягнув за волосся, внаслідок чого вона впала, викручував руку. З урахуванням виявлених тілесних ушкоджень, механізму їх утворення та локалізації, дії ОСОБА_4 з суб`єктивної сторони мають ознаки непрямого умислу, оскільки він усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав, що внаслідок завдання ударів потерпілій, може завдати їй тілесні ушкодження.
Відтак твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що тілесні ушкодження потерпілій він міг спричинити з необережності суд розцінює, як спрямовані на уникнення передбаченої законом відповідальності.
Встановлена під час судового розгляду сукупність обставин виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КК України, а саме заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 вчинене і обвинувачений ОСОБА_4 є винним у його вчинені.
Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_16 , яка пояснила, що її син ОСОБА_4 зі своєю дружиною ОСОБА_6 разом проживали близько 2 тижнів до того, як він виявив її любовну переписку з іншими чоловіками. Через пару днів вона зателефонувала синові, він пішов до орендованої нею квартири, повернувся зранку. В тій квартирі забув свій пристрій для паління, пішов за ним, двері ніхто не відвинив. Попросив свідка допомогти донести драбину. Син по драбині потрапив до квартири на другому поверсі, згодом впустив її. В туалетній кімнаті закрився ОСОБА_7 ОСОБА_17 була в стані алкогольного сп`яніння. Свідок запитала у неї : «Що це вона таке робить?!» та синовою милицею знесла їжу і випивку, яка була на столі. Після цього потерпіла схопила її за плече, почала тягнути, вони разом впали на диван. Син їх розтягував, виштовхав свідка у коридор. Син кричав на ОСОБА_7 , побіг за ним в під`їзд. Між свідком і потерпілої як такої бійки не було, вони просто вчепилися одна в одну, штовхались, тягнули за одяг, ударів одна одній не наносили. В її присутності син не наносив потерпілій будь-яких ударів руками, не тягав за волосся, руки не викручував, потерпіла на підлогу не падала. Звідки у потерпілої взявся перелом руки, свідок пояснити не може.
Вказані показання суд оцінює критично, оскільки такі надані вочевидь зацікавленою в уникненні обвинуваченим відповідальності особою та не узгоджуються з іншими дослідженими під час судового розгляду доказами. 
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надала суду заяву про проведення судового розгляду у її відсутність, претензій до ОСОБА_4 з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень не має, конфлікт вирішено (а.с. 17). Направлена поштою повістка про виклик ОСОБА_6 повернулась до суду неврученою у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 73). Вжиті органом досудового розслідування на виконання доручення прокурора у кримінальному провадженні заходи по встановленню місця знаходження потерпілої виявились безрезультатними (а.с. 136-140).
Участь потерпілого у кримінальному провадженні пов`язана з реалізацією наданих йому прав і виконання покладених на нього обов`язків. Ціль участі потерпілого у кримінальному провадженні пов`язана з необхідністю відновити порушені права або компенсувати завдану злочином шкоду (або одночасно перше і друге) (постанови ВС від 28.03.2023 у справі № 207/3801/19, від 01.11.2023 у справі №347/222/21).
Зважаючи на те, що за відсутності показань потерпілої ОСОБА_6 можливо встановити усі передбачені ст. 91 КПК України обставини, у відповідності до ч.1 ст.352 КПК України суд вважає можливим провести судовий розгляд кримінального провадження у відсутність потерпілої.
Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Так, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, є нетяжким злочином.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. ст. 66, 67 КК України - не встановлено.
Доводи захисника про наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 – часткове визнання вини, перебування на військовій службі, отримане поранення, свого підтвердження не знайшли. Оскільки під час судового розгляду обвинувачений фактично вину не визнавав, а допускав, що міг заподіяти тілесні ушкодження потерпілій з необережності. Будь-які відомості про перебування ОСОБА_4 на військовій службі, отримане ним поранення в матеріалах справи відсутні. Стороною захисту долучено медичні довідки щодо наявності у ОСОБА_4 остеохондрозу поперекового відділу хребта та дорсалгії.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий, не працює, мешкає разом з матір`ю, перебував на стаціонарному лікуванні в КНП СОР « ІНФОРМАЦІЯ_7 » з 19.08.2022 по 25.08.2022 з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності, стан відміни; у 2012 році звертався до лікаря психіатра з приводу розладу особистості, збудливий тип.
Враховуючи сукупність зазначених обставин, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не має місця роботи, відсутні підстави для призначення покарання у виді виправних робіт, які передбачені також санкцією вказаної частини статті. 
Також за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, відсутні підстави для застосування положень ст.69 КК України та призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції статті, у виді пробаційного нагляду, про застосування якого просив захисник.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що саме покарання у виді обмеження волі, яке полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці з урахування конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення відповідатиме принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосувався та оскільки суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту прибуття та постановки на облік у виправному центрі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази – три оптичні DVD-R 4,7 Gb диски з 4-ма відеофайлами з нагрудних камер працівників патрульної поліції зберігати в матеріалах справи (а.с. 120-121).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_18