ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 679/1105/25
Провадження № 22-ц/820/277/26

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31 жовтня 2025 року, суддя Безкровний І.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, 

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В обґрунтування позову вказав, що 24.07.2024 відповідач наніс йому декілька ударів кулаками по обличчю, завдавши при цьому фізичного болю та ушкодження у вигляді синців та забоїв м?яких тканин голови.
Вказані обставини протиправної поведінки відповідача було встановлено вироком Нетішинського міського суд Хмельницької області від 06.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Зазначений вирок не оскаржувався і набрав законної сили.
Так, протиправними діями відповідача позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка виявилася у порушенні протягом тривалого часу нормальних життєвих відносин з оточуючими, що вбачалося в осудженні дій позивача як заявника про злочин, неможливості протягом тривалого часу продовжувати займатися звичайними для позивача справами через наявність синців та ран на обличчі.
Працюючи на той час адвокатом та маючи заплановані попередньо справи, позивач через отримані 24.07.2024 тілесні ушкодження не мав можливості вийти на роботу, позаяк нанесені відповідачем удари спричинили появу синців (гематом), що фактично унеможливлювало повноцінне здійснення ним своїх обов?язків, які, крім іншого, передбачали представництво інтересів клієнтів у судах та інших державних органах, прийом громадян і надання юридичних консультацій, участь у судових засіданнях.
Зазначені обставини призвели до розладу нормальних робочих стосунків з клієнтами та колегами та, як наслідок, до постійних переживань і страху позивача втратити напрацьовану роками репутацію та позитивний імідж серед колег та клієнтів.
Крім того, на тлі перенесеного стресу та психоемоційної травми через протиправні дії відповідача у нього виник страх прийому гостей у своєму будинку, а також неможливість протягом тривалого часу через гематому навколо ока відвідування публічних місць, громадських заходів та закладів, перебування у компаніях людей, що, у свою чергу, спричиняло конфлікти з близьким оточенням, яке не зрозуміло страхів позивача та його небажання відвідувати такі заклади, заходи та місця. Більше того, позивач був вимушений вести усамітнений спосіб життя, що постійно супроводжувалось думками про травмуючу подію та викликало депресивний стан. Внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_1 втратив заробіток, оскільки не міг протягом майже всього серпня 2024 року зустрічатися з потенційними клієнтами, які знаходили інших юристів, не бажаючи чекати на його повернення до нормального способу життя. Виклики до органів дізнання для надання пояснень чи для допиту не додавали життєвого оптимізму, а постійно нагадували про травмуючу подію. Позивач був вимушений відкладати поточні справи, щоб відновити в пам?яті події 24.07.2024, коли відповідач завдавав йому ударів по обличчю, спричинивши при цьому тілесні ушкодження.
Розмір завданої йому моральної шкоди у сумі 50000 грн. враховує в себе усі дискомфортні прояви та душевні переживання, які йому довелося пережити, зокрема, порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров?я, страх прийому гостей у своєму домі, неможливість відвідування публічних місць, моральні, емоційні та психологічні страждання, пов?язані із вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням.
Заочним рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.10.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 5000 грн. Вирішено питання судових витрат.
Суд виходив з того, що факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 , яка полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв?язку із протиправною поведінкою відповідача, є доведеним. 
При визначення розміру моральної шкоди суд послався на засади розумності, виваженості та справедливості, зазначивши, що заявлений у позовній заяві розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, в той час як 5000 грн. компенсації моральної шкоди, на думку суду, є співмірним з понесеними позивачем моральними стражданнями.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду в частині розміру моральної шкоди змінити, стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. 
В обґрунтування скарги вказав, що суд першої інстанції суттєво занизив рівень психотравмуючої для позивача події та, відповідно, неправильно визначив розмір моральної шкоди. Присуджена судом першої інстанції сума моральної шкоди не є співмірною та не відображає повною мірою характеру та обсягу фізичних, душевних, психічних страждань, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій відповідача.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Встановлено, що вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.08.2024, який набрав законної сили 12.09.2024, ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 
Вказаним вироком встановлено, що 24.07.2024, приблизно о 00:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщені квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, керуючись раптово виниклим умислом, діючи на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс не менше одного удару рукою в ділянку голови ОСОБА_1 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока та крововиливу під кон`юнктиву правого ока, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 6-8). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.
Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, потрібні для відновлення попереднього стану. Водночас суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. 
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Норми ст. 80 ЦПК України вказують, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Справа містить докази на підтвердження обставин щодо заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, про що правильно зазначив суд першої інстанції.
Разом з тим, доводи позивача щодо необґрунтованості розміру стягнутого морального відшкодування колегія суддів вважає частково обґрунтованими. 
Визначений місцевим судом розмір відшкодування моральної шкоди є заниженим, оскільки судом першої інстанції належним чином не враховано порушення протягом тривалого часу нормального укладу життя позивача та його соціальних зв`язків, здійснення ним адвокатської професійної діяльності та накладання відповідних морально-етичних обмежень у житті позивача зв`язку із отриманою внаслідок неправомірних дій відповідача травмою у вигляді гематоми (синця) навколо ока.
З урахуванням встановлених обставин справи, характеру та обсягу моральних страждань позивача, тривалості негативних наслідків, із застосуванням засад розумності та виваженості, колегія суддів дійшла висновку, що належним та обґрунтованим розміром відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, є сума 10000 грн.
Такий розмір моральної шкоди є достатнім для розумного задоволення потреб ОСОБА_1 , який не призведе до його безпідставного збагачення.
За вищенаведеного, з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення та збільшення розміру моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивача за рахунок відповідача з 5000 грн. до 10000 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31 жовтня 2025 року змінити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди. 
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова