Справа №521/21110/25 
Номер провадження 3/521/290/26
ПОСТАНОВА
08 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Передерка Д.П.,
при секретарі Ковач Е.В.,
представника Одеської митниці Держмитслужби Крікунової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу №0572/UA500000/2025 від 12.09.2025 року, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, – 

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 року о 11 годині 16 хвилин в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення пункту пропуску «Старокозаче – Тудора», відділ митного оформлення №3 митного поста «Дністровський» Одеської митниці в напрямку з Молдови до України, по смузі руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб – автобус марки «SETRA-S415GT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , країна реєстрації – Республіка Молдова, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 . 
Під час здійснення митного контролю речей пасажирів автобуса, у пасажирки автобуса - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) в чемодані з особистими речами було виявлено: лікарський препарат «A-Ferin Sinus», який містить речовину «pseudoephedrine HCL, 30 mg.», 3 упаковки, всього 56 пігулок, та лікарський препарат «TYLOLHOT DAY», який містить речовину «pseudoephedrine HCL, 30 mg.», всього 7 пакетів. 
Лікарські препарати містять речовину «pseudoephedrine HCL», що відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено. 
Виявлені препарати переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб.
Зазначені речовини віднесені до таблиці ІV, списку 1 (Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому Постановою КМУ від 06.05.2000 №770 зі змінами.
Вказані препарати громадянка України ОСОБА_3 , не задекларувала письмово та не заявила під час усного опитування. Документи, які б містили інформацію про захворювання, рецептурні призначення лікаря, інші дозвільні документи для перевезення вказаних препаратів у громадянки України ОСОБА_3 на момент перетину митного кордону, були відсутні.
Статтею 365 Митного кодексу України від 13.03.2013 передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом.
Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Таким чином громадянка України ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) своїми діями здійснила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
На підставі вищевикладеного, Одеською митницею відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ) було складено протокол про порушення митних правил №0572/UA500000/2025 від 12.09.2025 року про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.
Відповідно до положень ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Також, згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі, у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 526 Митного Кодексу України, суд вважав за можливе розглянути справу про порушення митних правил у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Також, особа, стосовно якої складено протокол про порушення митних правил – ОСОБА_5 надіслала на адресу суду пояснення, відповідно до яких остання вказує, що під час перебування у Туреччині вона захворіла та виявлені у неї лікарські препарати було придбано нею виключно з метою лікування, їй не було відомо, що у їх складі міститься речовина, яка заборонена до ввезення на територію України. 
Представник Одеської митниці Держмитслужби у суді заявила, що вина ОСОБА_5 доведена повністю матеріалами справи, тому просила визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на неї стягнення, передбачене санкцією цієї статті.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та вислухавши думку представника митниці, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідальність за частиною 3 статті 471 МК України настає у разі недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Згідно ч. 1 ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, на які накладено електронний підпис, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо пропуску таких товарів через митний кордон України та/або їх випуску, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України.
Відповідно до ст. 196 МК України, не можуть бути пропущені через митний кордон України, зокрема товари, пропуск яких через митний кордон України та/або випуск відповідно до заявленої мети заборонено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідно до закону чи міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Так, речовина «pseudoephedrine HCL», яка входить до складу лікарський препаратів «A-Ferin Sinus» та «TYLOLHOT DAY», які виявлені в чемодані з особистими речами ОСОБА_5 віднесені до таблиці ІV, списку 1 (Прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю) Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 зі змінами, та є прекурсором, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, тобто є обов`язковою для декларування при переміщенні через митний кордон України.
Частина 1 ст. 257 МК України закріплює, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.
Частина 1 ст. 365 МК України закріплює, що громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 не заявила митному органу точні відомості про переміщувані нею через митний кордон предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та обмежені до переміщення через митний кордон України.
На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення через митний кордон України вищевказаних медичних препаратів ОСОБА_5 співробітникам митного органу не надала.
Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0572/UA500000/2025 від 12.09.2025 року, пояснення ОСОБА_5 від 12.09.2025 року, копією закордонного паспорту громадянки України ОСОБА_5 , копія контрольного талону від 12.09.2025 року, фототаблицею №1,2 до протоколу про порушення митних правил, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.09.2025 року, перекладом інструкції до медичних препаратів, довідкою ТОВ «Експоцентр Одеса» від 07.10.2025 року №0433-inf та іншими матеріалами справи.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Зокрема, санкція ч. 3 ст. 471 МК України за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, з конфіскацією товарів або без такої. 
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника.
Суд вважає, що дії ОСОБА_5 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
При обранні адміністративного стягнення суд враховує особу правопорушника, яка вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, тяжкі наслідки від дій ОСОБА_5 не настали, вартість виявлених медичних препаратів згідно довідки ТОВ «Експоцентр Одеса» від 07.10.2025 року №0433-inf становить 425 гривень 83 копійки. 
Такі висновки суду, узгоджуються з позицією Одеського апеляційного суду, зокрема, які викладені у постановах Одеського апеляційного суду від 27.05.2024 (справа 521/18763/23, номер провадження 33/813/1342/24) та від 27.01.2025 року (справа №521/5885/24, номер провадження 3/813/344/25), згідно яких апеляційний суд визнає вірними висновки місцевого суду про наявність обґрунтованих підстав для застосування щодо правопорушника положень ст. 22 КУпАП, із визнанням вказаного правопорушення малозначним та закриття провадження у справі, обмежившись усним зауваженням, якщо дії особи не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, та порушення не потягло за собою будь-яких негативних наслідків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
На підставі вищевикладеного, суд враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, малозначність та невисоку суспільну небезпеку даного діяння, особу ОСОБА_5 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, та те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам, приходить до переконання, що вчинені дії є малозначними, а накладення на неї стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.
Згідно із положеннями ст. 265 КУпАП, вилучені речі після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. 
Вирішуючи питання про стягнення витрат, понесених митницею суд виходить з наступного.
Згідно ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.
Відповідно до ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
Пунктом 2 розділу III Особливості покриття витрат «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року за №731, встановлено, що витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили постановою, винесеною у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.
Тобто, враховуючи особливості покриття та випадки відшкодування витрат, понесених митним органом, а також те, що судом визначено, що вилучений товар не підлягає поверненню винній особі, тобто його власнику, а підлягає конфіскації в дохід держави, суд приходить до висновку, що клопотання представника митниці про стягнення витрат, понесених митним органом, є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 197, 257, 265, 318, 365, 458, 527-529 МК України, ст. ст. 22, 23, 33 – 35, 283, 284 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю скоєного та обмежитись усним зауваженням.
Провадження по справі №0572/UA500000/2025 від 12.09.2025 року відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, закрити.
Предмети, вилучені згідно протоколу про порушення митних №0572/UA500000/2025 від 12.09.2025 року, а саме: лікарський препарат «A-Ferin Sinus» та «TYLOLHOT DAY», - конфіскувати в дохід держави.
У задоволенні клопотання представника Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів у справі про порушення митних правил №0572/UA500000/2025 від 12.09.2025 року, – відмовити.
Постанова може бути оскаржена у десятиденний строк з моменту його проголошення.

Суддя: Дмитро Передерко