Справа № 950/3334/25
Номер провадження 1-кп/950/96/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 12025200590000304 від 17.09.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-09.05.2025 року Лебединським райсудом за ч. 4 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання;

за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України;

сторони кримінального провадження, присутні в судовому засіданні: 
прокурор – ОСОБА_4 ,
захисник – ОСОБА_5 ,
обвинувачений – ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинуваченого ОСОБА_3 постановою Лебединського районного суду Сумської області від 15.07.2025 у справі № 950/1720/25, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею і маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно вчинив дії щодо її невиконання, хоча був зобов`язаний і мав реальну можливість її виконати і о 15 год. 08 хв. 16.09.2025 року керував не зареєстрованим мопедом «Honda Dio», який було зупинено під час несення служби працівниками поліції на вул. Пилипінській в м. Лебедині, Сумського району, Сумської області.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 о 18 год. 10 хв. 17 вересня 2025 року, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 год. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого Указами Президента України продовжувався та триває до теперішнього часу, перебуваючи поблизу магазину «Економ-клас» по вул. Тараса Шевченка, 5 в м. Лебедині Сумської області умисно, таємно, повторно, з метою незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, скориставшись тим, що його не бачить власник майна та інші особи, шляхом вільного доступу взяв належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , велосипед марки «АИСТ» з рамою жіночого типу темного кольору, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-25/15764-ТВ від 25.09.2025, становить – 3 749 грн., поїхав ним з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 о 12 год. 00 хв. 27.10.2025 року прийшов до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного його колишній дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та скориставшись відсутністю власника та інших осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи дозволу та всупереч волі законного власника та фактичного володільця господарства, на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння, передбаченого ст. 30 Конституції України, відчинив вхідну хвіртку зі сторони присадибної ділянки та зайшов на його територію, звідки шляхом вибиття віконного скла, незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де взяв належне ОСОБА_7 майно, а саме чоловічу дублянку сірого кольору, вартість якої відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-25/18462-ТВ від 13.11.2025 року, становить 412,00 грн., виніс її за територію вказаного господарства, та в подальшому розпорядився нею на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму, вчинивши дрібне викрадення чужого майна.
Згідно абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища, поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за статтею 162 КК України.
Таким чином ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла ОСОБА_7 , порушив ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року та ст. 30 Конституції України, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, які відповідно до вимог ст. 21 Конституції України є непорушними.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за порушення недоторканості до житла, так як він здійснив незаконне проникнення до житла.
Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинення крадіжки, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.
Також дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення, так як він здійснив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він, достовірно знаючи про наявність постанови Лебединського районного суду від 15.07.2025 р., якою на нього було накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, будучи ознайомленим з нею і маючи реальну можливість її виконати, умисно, о 15 год. 08 хв. 16.09.2025 року керував мопедом «Honda Dio», який було зупинено під час несення служби працівниками поліції на вул. Пилипінській в м. Лебедині, Сумського району, Сумської області.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він о 18 год. 10 хв. 17 вересня 2025 року, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи поблизу магазину «Економ-клас» по вул. Тараса Шевченка, 5 в м. Лебедині Сумської області умисно, таємно, повторно, з метою незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, скориставшись тим, що його не бачить власник майна та інші особи, шляхом вільного доступу взяв велосипед марки «АИСТ» з рамою жіночого типу темного кольору, поїхав з ним з місця вчинення крадіжки та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він о 12 год. 00 хв. 27.10.2025 року прийшов до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належного його колишній дружині ОСОБА_7 , та скориставшись відсутністю власника та інших осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи дозволу та всупереч волі законного власника та фактичного володільця господарства, на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння, передбаченого ст. 30 Конституції України, відчинив вхідну хвіртку зі сторони присадибної ділянки та зайшов на його територію, звідки шляхом вибиття віконного скла, незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються, що дає можливість визнати винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України.
При визначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України згідно ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо колишнього подружжя.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його стан здоров`я, матеріальний і сімейний стан та позитивну характеристику з місця проживання.
Враховуючи всі ці обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, поскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і призначивши покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, за ч. 4 ст. 185 КК України, та за ч. 1 ст. 382 КК України окремо, визначити йому покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Також, суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду від 09.05.2025 року у виді одного місяця позбавлення волі.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази:
-велосипед марки «АИСТ» з рамою жіночого типу темного кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , на думку суду, необхідно вважати повернутим власнику;
-один електронний файл формату МР4 із назвою: 0012447_00000020250916150752_0009, розміром 1 372 160 КБ, та один електронний файл формату МР4 із назвою: 03010004371000000, розміром 1 039 461 КБ, які містяться на оптичному диску DVD-R, 120 MIN 4.7 GB, №CMDR47G-CFMWM03-0237 M509, DVD-R диск, серійний номер MF P6COXK15063672 2A, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, на думку суду, необхідно залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження.
Витрати на проведення судових експертиз, які становлять 6 685 грн. 50 коп. суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід у справі не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 349, 368, 370-371, 373-376 КПК України;

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання: 
- за ч. 1 ст. 162 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 грн.;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- за ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 грн.;
Застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК УКраїни, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 382 КК України визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Лебединського райсуду від 09.05.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді одного місяця позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Строк покарання засудженого ОСОБА_3 вважати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази:
-велосипед марки «АИСТ» з рамою жіночого типу темного кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику.
-один електронний файл формату МР4 із назвою: 0012447_00000020250916150752_0009, розміром 1 372 160 КБ, та один електронний файл формату МР4 із назвою: 03010004371000000, розміром 1 039 461 КБ, які містяться на оптичному диску DVD-R, 120 MIN 4.7 GB, №CMDR47G-CFMWM03-0237 M509, DVD-R диск, серійний номер MF P6COXK15063672 2A, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави на р/р UA188999980313050115000018554, отримувач ГУК Сум. обл./Лебединська МТГ/24060300, код класифікації доходів бюджету – 24060300, код 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), кошти на відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-25/15764-ТВ від 25.09.2025 року в сумі 1 782 грн. 80 коп., судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-25/18462-ТВ від 13.11.2025 року в сумі 1 782 грн. 80 коп., судової трасологічної експертизи № СЕ-19/119-25/18016-Д в сумі 3 119 грн. 90 коп., а всього 6 685 грн. 50 коп.
Запобіжний захід у справі не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:             ОСОБА_8