ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2026 р. Справа № 911/3500/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., за участю секретаря судового засідання Андрух Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Авто»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошинсервіс»
про стягнення 123 761, 58 грн

представники учасників справи не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.11.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Авто» (далі – позивач / ТОВ «Асканія Авто») з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошинсервіс» (далі – відповідач / ТОВ «Агрошинсервіс») про стягнення 123 761, 58 грн, з яких: 109 200, 24 грн основного боргу, 546, 32 грн інфляційних втрат, 103, 22 грн 23 % річних та 13 911, 80 грн пені.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Асканія Авто» посилається на обставини неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 280524/1 від 28.05.2024 (далі – спірний договір) в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.
Господарський суд Київської області ухвалою від 21.11.2025 у справі № 911/3500/25, зокрема, прийняв позовну заяву ТОВ «Асканія Авто» до розгляду та відкрив провадження в справі; призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 19.12.2025; зобов`язав ТОВ «Агрошинсервіс», у порядку ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, надати суду докази сплати позивачу 109 200, 24 грн вартості поставленого за спірним договором товару; встановив строк ТОВ «Агрошинсервіс» – протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позов та додаткових доказів у справі (за наявності) разом з доказами направлення копій відзиву і вказаних доказів іншій стороні.
Господарський суд Київської області ухвалою від 19.12.2025 у цій справі відклав судове засідання на 09.01.2026.
У судове засідання 09.01.2026 представники позивача та відповідача не з`явилися, тоді як відповідач про причини неявки у таке засідання суд не повідомив.
Також відповідач не скористався наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) правом та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України.
Водночас суд вчинив передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення ТОВ «Агрошинсервіс» про розгляд цієї справи:
- копії всіх ухвал Господарського суду Київської області в означеній справі направив відповідачу до його персонального кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа;
- всі постановлені у цій справі ухвали офіційно оприлюднив у Єдиному державному реєстрі судових рішень – www.reyestr.court.gov.ua (далі – Реєстр), як наслідок, відповідні судові рішення знаходяться у вільному доступі, оскільки за змістом ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі «Судова влада України».
З огляду наведеного суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним із відповідним судовим провадженням та, відповідно, надано можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку, із поданням заяв та / або письмових пояснень стосовно власної позиції по суті спору.
В розрізі зазначеного судом враховано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, а відповідач є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.
У судовому засіданні 09.01.2026, закінчивши з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та підписав вступну і резолютивну частини рішення, водночас

УСТАНОВИВ:

Як випливає з наявної в матеріалах справи копії договору, 28.05.2024 між ТОВ «Асканія Авто» як постачальником та ТОВ «Агрошинсервіс» як покупцем (далі – сторони) укладено договір поставки № 280524/1 (далі – договір поставки), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в обумовлений даним договором строк поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за ціною, зазначеними у накладних, на умовах та в порядку, визначених цим договором.
Положеннями пп. 2.1, 4.1-4.3, 4.5, 5.5, 7.1, 7.2, 10.1 договору поставки визначено, що асортимент та кількість товару у кожній конкретній партії визначається сторонами у замовленні та вказується в накладних. Ціни на товар зазначаються в накладних.
Загальна сума договору складається із усіх сум накладних на товар, який постачається за даним договором окремими партіями.
Покупець сплачує за товар в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, вказаний в договорі, або іншим способом, незабороненим чинним законодавством України.
Покупець зобов`язаний здійснювати оплату товару не пізніше 14 календарних днів з дати приймання товару покупцем, що вказана в накладній. 
За домовленістю сторін, з метою оптимізації документообігу між сторонами, підвищення рівня збереження захисту переданих документів та інформації, що міститься в них, сторони можуть використовувати системи електронного документообігу та організації електронного обміну документами. В такому випадку сторони керуються додатком № 1, що є невід`ємною частиною договору.
Право власності на товар, а разом з ним і ризик його випадкового знищення переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент отримання товару.
У випадку невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань по даному договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. 
У випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 23 % річних від простроченої суми, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період заборгованості, за кожний день прострочення платежу.
Даний договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 28.05.2027, а в частині зобов`язань, що залишились не виконаними на вказану дату – до повного виконання таких зобов`язань сторонами.
Наявним в матеріалах справи додатком № 1 до договору поставки сторони погодили, зокрема:
- здійснювати документообіг у електронному вигляді та здійснювати обмін первинними бухгалтерськими документами (накладні, акти звірки взаєморозрахунків тощо) у вигляді електронних документів із застосуванням до них електронного цифрового підпису (далі – ЕЦП) засобами телекомунікаційного зв`язку, зокрема, але не виключно, за допомогою систем електронного документообігу;
- здійснювати оформлення документів у електронному вигляді – як електронних документів у розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору поставки ним було поставлено відповідачу товар загальною вартістю 327 600, 72 грн, в підтвердження чого надав копію підписаної постачальником та покупцем з використанням ЕЦП, а також скріпленої електронними печатками сторін видаткової накладної № 96832 від 24.06.2025 на суму 327 600, 72 грн.
Утім, за доводами позивача, ТОВ «Агрошинсервіс» лише частково здійснило оплату за поставлений товар, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями платіжних інструкцій № 119 від 24.06.2025 на суму 54 600, 12 грн, № 136 від 17.07.2025 на суму 54 600, 12 грн, № 137 від 22.07.2025 на суму 54 600, 12 грн, № 140 від 30.07.2025 на суму 54 600, 12 грн, як наслідок, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 109 200, 24 грн.
В розрізі наведеного ТОВ «Асканія Авто» також зазначило про обставини звернення, з метою досудового врегулювання спору, 29.10.2025 до відповідача з претензією № 29/10/25 щодо обов`язку здійснення оплати за поставлений товар у розмірі 109 200, 24 грн, яка, за твердженнями позивача, станом на дату звернення із позовною заявою у цій справі залишена ТОВ «Агрошинсервіс» без відповіді та задоволення.
В підтвердження викладених вище доводів ТОВ «Асканія Авто» долучило до матеріалів позовної заяви копії претензії № 29/10/25 від 29.10.2025 та фіскальних чеків від 29.10.2025 як доказів її направлення відповідачу.
Отже, посилаючись на те, що відповідач повного розрахунку за отриманий товар не провів, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Агрошинсервіс», зокрема, 109 200, 24 грн основного боргу.
Згідно із ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення цього спору по суті, суд відповідно до ст. 165 ГПК України здійснював розгляд означеної справи за наявними у ній матеріалами.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, і з договорів.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, ст. 629 ЦК України закріплено фундаментальний принцип обов`язковості договору, на якому базуються договірні правовідносини, тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.
З огляду зазначеного, суд дійшов висновку, що підписання як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача договору поставки, без будь-яких заперечень щодо вказаних у ньому умов, свідчить про погодження останніх з таким правочином та породжує для них обов`язок із його виконання.
Приписами ч. 1 ст. 655, ч. 1, 2 ст. 692, ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Водночас ст. 253, ч. 5 ст. 254 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
З огляду зазначеного, суд дійшов висновку, що про передачу та прийняття поставленого позивачем товару за договором поставки свідчать проставлені без будь-яких заперечень щодо кількості та / або якості товару ЕЦП і електронна печатка покупця на видатковій накладній № 96832 від 24.06.2025, що, відповідно, породжує для ТОВ «Агрошинсервіс» обов`язок по сплаті вартості такого товару у визначений п. 4.3 договору поставки строк – протягом 14 календарних днів з дати приймання товару покупцем, що вказана в накладній, тобто до 08.07.2025.
Згідно із ч. 1 ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Водночас з наявних в матеріалах справи копій платіжних інструкцій № 119 від 24.06.2025, № 136 від 17.07.2025, № 137 від 22.07.2025, № 140 від 30.07.2025 випливає, що відповідачем:
- 24.06.2025 сплачено 54 600, 12 грн з призначенням платежу: оплата згідно рахунку № 2494 від 20.06.2025, у т.ч. ПДВ 20 % = 9 100, 02 грн; 
- 17.07.2025 сплачено 54 600, 12 грн з призначенням платежу: оплата згідно рахунку № 2494 від 20.06.2025, у т.ч. ПДВ 20 % = 9 100, 02 грн; 
- 22.07.2025 сплачено 54 600, 12 грн з призначенням платежу: оплата згідно рахунку № 2494 від 20.06.2025, у т.ч. ПДВ 20 % = 9 100, 02 грн; 
- 30.07.2025 сплачено 54 600, 12 грн з призначенням платежу: оплата згідно рахунку № 2494 від 20.06.2025, у т.ч. ПДВ 20 % = 9 100, 02 грн.
Враховуючи зазначене, здійснивши зарахування перерахованих ТОВ «Агрошинсервіс» на рахунок позивача коштів в оплату вартості поставленого згідно спірного договору товару, суд дійшов висновку, що видаткова накладна № 96832 від 24.06.2025 є оплаченою на загальну суму 218 400, 48 грн.
Поряд з тим належних та допустимих доказів сплати позивачу вартості поставленого згідно спірного договору за видатковою накладною № 96832 від 24.06.2025 товару на суму 109 200, 24 грн (327 600, 72 грн – 218 400, 48 грн) суду не надано, як і не надано жодних доказів на спростування обставин прийняття відповідачем такого товару у відповідних обсягах та по вказаній у накладній ціні, що свідчить про те, що ТОВ «Агрошинсервіс» покладений на нього договором обов`язок щодо сплати у передбачені строки вартості поставленого ТОВ «Асканія Авто» товару на суму 109 200, 24 грн не виконало.
За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач лише частково виконав грошові зобов`язання за договором поставки, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд вважає за доцільне задовольнити вимогу позивача про стягнення з ТОВ «Агрошинсервіс» 109 200, 24 грн основного боргу як таку, що доведена ТОВ «Асканія Авто» належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.
Також, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Агрошинсервіс» 546, 32 грн інфляційних втрат та 103, 22 грн 23 % річних, нарахованих згідно п. 7.2 спірного договору:
- за період з 30.07.2025 по 14.11.2025 на суму боргу 109 200, 24 грн;
- за період з 22.07.2025 по 29.07.2025 на суму боргу 163 800, 36 грн;
- за період з 17.07.2025 по 21.07.2025 на суму боргу 218 400, 48 грн;
- за період з 09.07.2025 по 16.07.2025 на суму боргу 273 000, 60 грн.
Приписами ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 904/4334/22.
Водночас вказаними положеннями ЦК України також передбачено можливість визначення іншого розміру процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами, аніж встановлено ч. 2 ст. 625 ЦК України, відтак сторони договору не позбавлені права встановити іншу процентну ставку.
Так, п. 7.2 договору поставки закріплено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника, зокрема, 23 % річних від простроченої суми боргу за кожний день прострочення платежу.
Із аналізу наведених положень спірного договору випливає, що його сторонами погоджено інший розмір процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами, а саме 23 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання.
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат в межах вказаних позивачем періодів та сум, з урахуванням зазначених умов договору поставки, законодавчих приписів, встановлених судом обставин сплати відповідачем коштів, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Асканія Авто» в частині стягнення з ТОВ «Агрошинсервіс» інфляційних втрат у розмірі 546, 32 грн.
В розрізі наведеного висновку судом враховано, що за вказані періоди обрахунку (за липень – серпень 2025 року) мала місце дефляція, оскільки розмір інфляційних втрат за цей період має від`ємне значення, а тому суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, враховуючи зменшення відповідних втрат на суму дефляції.
Поряд з тим оскільки арифметично правильний розмір 23 % річних, перерахованих судом в межах заявлених позивачем періодів, визначених з урахуванням законодавчих приписів та встановлених судом обставин, проведених відповідачем часткових оплат, складає 10 321, 66 грн, – вимогу ТОВ «Асканія Авто» про стягнення з ТОВ «Агрошинсервіс» 103, 22 грн 23 % річних належить задовольнити повністю – у розмірі 103, 22 грн.
До того ж, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки, позивач просить суд стягнути з ТОВ «Агрошинсервіс» 13 911, 80 грн пені, нарахованої:
- за період з 30.07.2025 по 14.11.2025 на суму боргу 109 200, 24 грн;
- за період з 22.07.2025 по 29.07.2025 на суму боргу 163 800, 36 грн;
- за період з 17.07.2025 по 21.07.2025 на суму боргу 218 400, 48 грн;
- за період з 09.07.2025 по 16.07.2025 на суму боргу 273 000, 60 грн.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Беручи до уваги умови спірного договору, обставини порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, звернення позивача до суду із цим позовом, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Асканія Авто» також в частині стягнення з ТОВ «Агрошинсервіс» пені у розмірі 13 911, 80 грн.
Стосовно ж судових витрат суд вважає за доцільне зазначити таке.
Згідно із ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, – витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Також в розрізі наведеного судом враховано, що з огляду на ціну позову – 123 761, 58 грн, за яку передбачена сплата судового збору у мінімальному встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі (з урахуванням подання позовної заяви в 2025 році в електронній формі через підсистему «Електронний суд», внаслідок чого має застосовуватись коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) – 2 422, 40 грн, – саме таку суму судового збору належить стягнути з ТОВ «Агрошинсервіс» на користь ТОВ «Асканія Авто».
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрошинсервіс» (вул. Узинська, буд. 5-В, м. Біла Церква, Білоцерківський р-н, Київська обл., 09117, ідентифікаційний код 44259062) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Авто» (пров. Новопечерський, буд. 5, м. Київ, 01042, ідентифікаційний код 33830230):
- 109 200 (сто дев`ять тисяч двісті) грн 24 коп. основного боргу;
- 546 (п`ятсот сорок шість) грн 32 коп. інфляційних втрат;
- 103 (сто три) грн 22 коп. 23 % річних;
- 13 911 (тринадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) грн 80 коп. пені;
- 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено та підписано 09.01.2026.

Суддя П.В.Горбасенко