ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
"03" грудня 2025 р.  Справа № 911/1755/25 

Розглянувши матеріли справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТ Девелопмент»
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Трейд Компані»
про стягнення 17 499 554,01 грн.
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників:
від позивача: Висоцький Д.Є.; 
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТ Девелопмент» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Трейд Компані» про стягнення 17 499 554,01 грн. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.06.2025 відкрито провадження у справі № 911/1755/25 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
В ході підготовчого провадження у справі № 911/1755/25 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.
В підготовчому засіданні 29.08.2025 відповідачем 1 заявлено усне клопотання про надання додаткового строку для проведення звірки взаємних розрахунків заборгованості по спірному договору. Позивач в підготовчому засіданні 29.08.2025 проти заявлено клопотання не заперечував.
Судом у ході підготовчого провадження витребувано у сторін спільний Акт звірки заборгованості по спірному Договору поставки № 2301/2023 від 23.01.2023 у вигляді таблиці, у єдино визначеному судом форматі.
За наслідками підготовчого провадження у справі позивач позовні вимоги підтримав, відповідач 1 підтвердив існування заборгованості перед позивачем, надав суду Акт звірки розрахунків, однак посилався на відсутність у нього оригіналів первинних документів у зв`язку з їх вилученням у кримінальному провадженні. Відповідач 2 у судові засідання не з`являвся, заперечень проти позову не надав.
На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/1755/25 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.11.2025.
Розгляд справи по суті відкладався на 03.12.2025 у зв`язку з обставинами, які підпадають під випадки, наведені у ст. 216 Господарського процесуального кодексу України. 
У судовому засіданні 03.12.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів у судове засідання не з`явились, відповідач 1 надав пояснення по суті позовних вимог та акт звірки розрахунків, відповідач 2 у судові засідання не з`являвся, заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.
У зв`язку з чим, в судовому засіданні 03.12.2025 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд 

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» подано позов про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТ Девелопмент» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Трейд Компані» 17 499 554,01 грн. заборгованості по Договору поставки № 2301/2023 від 23.01.2023, з яких 17 071 954,88 грн. основного боргу, 204 035,25 грн. 3 % річних та 223 563,88 грн. інфляційних.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТ Девелопмент» (Покупець, відповідач 1) 23.01.2023 був укладений Договір поставки № 2301/2023 (далі - Договір поставки). Відповідно до Договору поставки Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцю товар, асортимент якого визначений у специфікації (Товар), а Покупець прийняти та своєчасно оплатити його вартість за цінами, обумовленими у заявці.
Загальну суму Договору сторони визначили у п. 4.2. як суму всіх видаткових накладних, за якими Покупець отримає товар протягом дії Договору поставки.
У відповідності до положень п. 4.2. Договору поставки відповідач 1 зобов`язався сплачувати позивачу кошти за поставку товару протягом 7-ми днів з дня його отримання.
У період з 24.01.2023 по 18.01.2024 позивачем за поданими відповідачем 1 заявками поставлено товар на загальну суму 84 592 440,19 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, підписаними Покупцем при отриманні товару.
Однак, відповідач 1, як Покупець за Договором, своєчасно та у повному обсязі не виконав свої зобов`язання з оплати поставленого товару. Зокрема, з 16.11.2023 відповідач 1 розрахунки за поставлений товар проводив з порушеннями та не у повному обсязі. 
За період з 16.11.2023 по 18.12.2023 позивач поставив відповідачу 1 товар на загальну суму 17 071 954,88 грн., що підтверджується видатковими накладними, підписаними Покупцем щодо кожної поставки партій товару. Жодних претензій щодо строків та/або якості поставленого товару, оформлення видаткових накладних відповідачем 1 не заявлялось. Однак, свої зобов`язання з оплати Товару відповідач 1 не виконав. Заборгованість за Договором № 2301/2023 від 23.01.2023 складає 17 071 954,88 грн. з ПДВ. 
У зв`язку з порушенням Покупцем виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 204 035,25 грн. 3 % річних та 223 563,88 грн. інфляційних за період з дати припинення відповідачем 1 виконання зобов`язань з оплати поставленого товару з врахуванням прострочення оплати чергових партій поставок товару з 16.11.2023.
Також, 05.09.2023 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фреш Трейд Компані» (Поручитель, відповідач 2) укладено Договір поруки, відповідно до умов якого відповідач 2 поручається перед позивачем за виконання усіх зобов`язань відповідача 1, як солідарний боржник за Договором поставки № 2301/2023 від 23.01.2023.
Відповідно до положень ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки
Умовами Договору поруки від 05.09.2023 сторонами конкретизовано зобов`язання поручителя відповідача 2, за якими він несе відповідальність перед Кредитором - позивачем, а саме за повернення основної суми боргу, процентів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених Договором та діючим законодавством.
У зв`язку з чим, позивач просить стягнути заявлену у позові заборгованість солідарного з відповідача 1, як боржника, та відповідача 2, як поручителя.
Відповідачем 2 в ході розгляду спору відзиву на позов не подано, позовні вимоги не заперечено та не спростовано.
Відповідачем 1 в ході розгляду спору підтверджено існування заборгованості перед позивачем та надано суду Акт звірки розрахунків. При цьому, відповідач 1 посилався на відсутність у нього оригіналів первинних документів у зв`язку з їх вилученням у кримінальному провадженні.
Як визначено ч. ч. 1, 2, 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.
Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Відповідачем 1 не заперечено факту існування господарських правовідносин з позивачем та не поставлено під сумнів подані позивачем копії частини первинних документів.
В сукупності наявних у справі доказів та встановлених обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів надані позивачем докази в підтвердження факту укладення з відповідачем Договору та поставки товару.
Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Враховуючи, що відповідач 1 в порушення умов Договору № 2301/2023 від 23.01.2023 своєчасно та у повному обсязі не оплатив поставлений йому товар на суму 17 071 954,88 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано, відповідна позовна вимога є правомірною і підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно наданого позивачем розрахунку річні та інфляційні нараховані на заявлену суму боргу за фактичні періоди прострочення. 
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 204 035,25 грн. 3 % річних та 223 563,88 грн. інфляційних є правомірними і обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування проведені за фактичний період існування заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Стаття 553 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов`язання боржником.
Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов`язання боржником. Так, визначено, що правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників.
З викладених у позовній заяві обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, вбачається, що відповідач 1 порушив своє зобов`язання, що полягає у неоплаті поставленого товару. Матеріалами справи підтверджується і не заперечена та не спростовано боржником (відповідачем 1) наведена в позові заборгованість за Договором поставки.
Оскільки, виконання зобов`язання за Договором поставки забезпечувалось порукою відповідача 2, виконання простроченого зобов`язання та відповідальність за порушення його виконання покладається також на поручителя солідарно з боржником.
З огляду на викладені у позові обставини та надані докази, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідача 1, як Боржника, та відповідача 2, як Поручителя, 17 071 954,88 грн. боргу, 204 035,25 грн. 3 % річних, 223 563,88 грн. інфляційних правомірні і підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, відповідачами не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються на відповідачів в повному обсязі в рівних частках.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТ Девелопмент» (23337, Вінницька область, Вінницький район, с. Гришівці, вул. Подільська, 1 в, код ЄДРПОУ 43413041) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Трейд Компані» (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6 в, код ЄДРПОУ 43896552) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6 в, код ЄДРПОУ 41857147) 17 071 954,88 грн. боргу, 204 035,25 грн. 3 % річних, 223 563,88 грн. інфляційних.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТ Девелопмент» (23337, Вінницька область, Вінницький район, с. Гришівці, вул. Подільська, 1 в, код ЄДРПОУ 43413041) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6 в, код ЄДРПОУ 41857147) 131 246,65 грн. витрат по сплаті судового збору.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Трейд Компані» (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6 в, код ЄДРПОУ 43896552) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макі-Трейд» (08132, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 6 в, код ЄДРПОУ 41857147) 131 246,65 грн. витрат по сплаті судового збору.
5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено - 30.01.2026 р.

Суддя Т.П. Карпечкін