Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/10514/25
Номер провадження2/711/323/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Дмитренка О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
05 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 (вхідний №44774, а.с.2-3).
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 28 листопада 1996 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №1887. 
У шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , 1996 року народження, яка є повнолітньою і має власну сім`ю.
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, подружнє життя сторін фактично припинено з 2005 року. Протягом цього часу сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство та сімейні стосунки між сторонами відсутні, а тому шлюб є формальним. Чоловік має інші стосунки і це є причиною розірвання шлюбу.
Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 28.11.1996 з відповідачем ОСОБА_2 . 
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 16 грудня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.14-15).
Також цим судовим рішенням виклик відповідача в судове засідання вирішено здійснити в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, тобто шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки відповідач знявся з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у Придніпровському районі означеного населеного пункту, що мало місце 30.10.2025, а тому відомості щодо місця реєстрації проживання відповідача ОСОБА_2 , станом на день як пред`явлення позову, так і день постановлення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження, у матеріалах позовної заяви відсутні.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2025 року відкладений розгляду справи до 08 год 40 хв 16 січня 2026 року (а.с.40-41).
У визначений судом день та час позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви: АДРЕСА_1 , що повернулася до суду з підстав: адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомлення учасника справи про день, час та місце розгляду справи в розумінні п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.51).
Крім того, на виконання заявки позивача на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 05.11.2025 (а.с.1), виклик позивача ОСОБА_1 судом був здійснений також шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на номер мобільного телефону: НОМЕР_1 , що отримана цим учасником справи 22.12.2025 о 10 год 15 хв 23 сек і підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.53), а також довідкою про доставку SMS, що отримана позиівачем 22.12.2025 о 10 год 15 хв 23 сек (а.с.54).
Частиною 13 ст.128 ЦПК України передбачено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.
Водночас позивач ОСОБА_1 , в пункті 2 прохальної частини позовної заяви, виявила волю на розгляд справи у її відсутність (а.с.3).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 16 січня 2026 року о 08 год 40 хв повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). 
У зв`язку з цим, 16 січня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 28 листопада 1996 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №1887, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , що видане повторно 04.11.2025 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с.5).
Із безпосередньо дослідженої копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , що виданий 30.12.1996 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області і яким документована позивач ОСОБА_1 , суд встановив, що у розділі «Особливі відмітки» означеного засобу доказування міститься інформація про те, що позивач є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).
Водночас матеріали справи не містять засобів доказування, зі змісту яких суд мав процесуальну можливість встановити той факт, що сторони, станом на день розгляду справи, є батьками малолітньої та (або) неповнолітньої дитини.
Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. 
Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не подав до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявив волі на продовження перебування у шлюбі з позивачем.
Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що надалі спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного з них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні.
Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а збереження шлюбу - суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої у судовому засіданні квитанції до платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» №2.386707449.1 від 05.11.2025 (а.с.4) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас ані в позовній заяві, ані в будь-якій іншій заяві по суті справи, позивач не виявила волі на не стягнення судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви, з відповідача, а тому суд, керуючись ст.133, 141 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність здійснення розподілу судових витрат.
Суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 24, 105, 110, 112, 114 СК України ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 листопада 1996 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №1887.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 16 січня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко