П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/10874/24                               Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Крапівницька Н. Л. 
                                                            Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
10 грудня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі- відповідач), в якому просив:
-визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 214/09 від 28.06.2006.
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2024 перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату № 214/09 від 28.06.2006 та без обмеження максимальним розміром.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.03.2025 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату №214/09 від 28.06.2006.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2024 перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату № 214/09 від 28.06.2006.
В решті позовних вимог, - відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час виконання обов`язків військової служби, призначену відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796–ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі відшкодування фактичних збитків, обчислену за формулою, визначеною Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року (далі-Постанова №1210).
Позивач 13.06.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з проханням здійснити перерахунок пенсії згідно довідки про заробітну плату № 214/09 від 28.06.2006 та здійснити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.
Однак, листом від 09.07.2024 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки на надісланий 22.02.2024 Головним управлінням лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо проведення зустрічної перевірки довідки № 214/09 від 28.02.2006 отримано акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем реєстрації від 11.04.2024 № 2600-1004-1/2747.
Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).
Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).
Таким чином, призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.
Згідно з ч. 4ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 №560/3499/18.
Отже, підставою для здійснення перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату відомості у якій підтверджуються первинними документами.
Так, згідно наявної в матеріалах справи довідки №214/09 від 28.06.2006, яка видана Дочірнім підприємстві Прип`ятське монтажне управління ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» ОСОБА_1 слідує, що за роботу в населених пунктах зони відчуження ЧАЕС м.Прип`ять (погрузка піску на вертоліті) з 01.05.1986 по 3, 4, 5, 8, 11 травня 1986 року по місцю роботи Припятское МУ треста «ЮТЕМ» на посаді слюсаря 6 розряду, посадовий оклад (тарфина ставка) – 1,05, відомості №24 від 13.06.1986 виплачена заробітна плата в сумі 756 крб., з урахуванням коефіцієнта 5 кр., відповідно до постанови Ради Міністірів УР Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7.
Також в довідці вказано, що оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності, провадиться виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-ти денного (36-ти годинного) робочого тижня.
З довідки слідує, що позивач виконував роботи в ІІІ зоні, 6 днів (66 годин), годинна тарифна ставка – 1,05, кратність 5, доплата за роботу в надурочний час: 12 годин, сума – 110,25. Доплата за роботу у вихідні та святкові дні: 36 годин, сума – 189. Всього582, 75 крб.
Також вказано, що фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія становить: оплата праці за дні роботи в зоні – 582,75 крб. Премія – 173,25 крб. Всього сума – 756 крб. Вказано, що розрахунок зроблений на підставі первинних документів.
В примітці вказано, що стверджуючі документи про роботу в зоні відчуження додаються в копії.
Суд звертає увагу, що вказана довідка засвідчені підписами відповідальних осіб, мають відтиск печатки, а відтак є такою, що видана належним органом, містить усі необхідні реквізити та відомості і підтверджується іншими наявними у матеріалах справи документами, а відповідачем не надано доказів недостовірності внесених у довідки показників заробітної плати та не надано суду інших розрахунків сум заробітної плати позивача за спірний період.
Зауважень відповідача щодо змісту вказаної довідки матеріали справи не містять, та відповідачем у відзиві на позов також не зазначено, відповідачем також не висловлено своєї незгоди щодо віднесення відповідача до кола осіб, які мають право на перерахунок пенсії.
Більше того, як слідує з наявного в матеріалах справи копії Акту зустрічної перевірки достовірності та підстав видачі ОСОБА_1 довідки про зайнятість на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виданих ДП «Прип`ятське монтажне управління» ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області від 10.12.2008 слідує, що в присутності головного бухгалтера ДП «Прип`ятське монтажне управління» ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» проведено перевірку достовірності та підстав видачі довідки ОСОБА_1 №214/09 від 28.02.2006.
Для перевірки було надано особову картку форми Т-2, табеля обліку використання робочого часу, особовий рахунок за 1986.
Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з 01.05.1986 по 03,04,05,08,11 травня 1986 дійсно був зайнятий на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. При перевірці виявлено, що ОСОБА_1 фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження визначається пенсія нарахована відповідно до виплат, які зазначені в особовому рахунку за травень 1986. Довідка №214/09 від 28.02.2006 видана на підставі особового рахунку за 1985, всі суми відповідають дійсності.
Водночас, відповідач відмовляючи в перерахунку пенсії з урахуванням вищевказаної довідки вказав, що суми заробітку зазначені в довідці №214/09 від 28.02.2006 не підтверджені первинними документами.
Так, відповідач вказав, що в акті перевірки від 10.12.2008 відсутня повна розгорнута інформація по сумах зазначених у довідці №214/09 від 28.02.2006. Також, у копіях табелю обліку робочого часу, які долучені до акту перевірки відсутня інформація про кількість годин, відпрацьованих 1,3,4 травня 1986 року, а суми заробітку зазначені у довідці не відображені у копії розрахункової відомості, тобто не підтверджені первинними документами.
Що стосується кількості відпрацьованих годин, то з цього приводу слід зазначити, що у формі довідки, передбачено розрахунок заробітної плати виходячи із 6-ти годинного робочого дня, а отже і розрахунки у довідці проводились саме по такому принципу.
Більше того, згідно до стверджуючих документів долучених до довідки №214/09 відображено детальний розрахунок заробітної плати позивача із зазначенням кількості днів, годин, годинної тарифної ставки підписаний головним бухгалтером підприємства.
Відповідачем 27.04.2022 надіслано лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо проведення перевірки зазначеної вище довідки, на який 02.11.2022 надійшов акт про відмову ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» в проведенні перевірки достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії у зв`язку з їх відсутністю.
Відповідачем 22.02.2024 повторно надіслано лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо проведення зустрічної перевірки довідки №214/09 від 28.02.2006.
Зазначив, що на надісланий 22.02.2024 Головним управлінням лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо проведення зустрічної перевірки довідки №214/09 від 28.02.2006 отримано акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем реєстрації від 11.04.2024 №2600-1004-1/2747.
На думку відповідача, у нього відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати отриманої за роботу в зоні ЧАЕС відсутні, оскільки суми заробітку зазначені в довідці №214/09 від 28.02.2006 не підтверджені первинними документами.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що питання дійсності довідки №219/09 від 28.02.2006, виданої ОСОБА_1 може порушуватися лишу у тому випадку якби така довідка була видана не на підставі первинних документів або відповідачем було б встановлено зловживання пенсіонера чи надання недостовірних даних під час видачі такої довідки.
При цьому, доводи апелянта про відсутність первинних документів, які б підтверджували суми заробітної плати, зазначені в довідці від 28.02.2006 №214/09, є необґрунтованими, оскільки перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні чи перерахунку пенсії.
Колегія суддів зауважує, що апелянтом не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що довідка від 28.02.2006 №214/09, є підроблена або нечинна.
Одночасно колегія суддів вказує, що зі змісту листа Управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.05.2022, який направлений на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області слідує, що ГУПФУ у Київській області щодо перевірки достовірності документів наданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 інформують, що в результаті бойових дій суб`єкт господарювання, в якому має бути здійснено контрольний захід, зазнав суттєвих збитків, в тому числі що стосується первинних документів.
Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Таким чином, особи, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС, але з вини організації в складі якої особа виконувала роботу в зоні відчуження, не було збережено первинні документи, які підтверджують період роботи в зоні відчуження, мають право на призначення/перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
При цьому на працівника, не можна покладати відповідальність за відсутність на підприємстві в складі якого особа виконувала роботу в зоні відчуження, первинних документів, які підтверджують період роботи в зоні відчуження. Відсутність первинних документів не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо призначення/перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі cт. 54 Закону № 796-ХІІ.
Відсутність первинних документів, зокрема, те що суми заробітку зазначені у довідці не відображені у копії розрахункової відомості, не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках. Відповідальність за відсутність первинних документів докладається на власника підприємства, а не працівника (пенсіонера).
Отже, наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №214/09 від 28.06.2006.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.