Справа №639/6055/25
Провадження №2/639/288/26

РІШЕННЯ
(заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого – судді Труханович В.В.,
за участю секретаря – Яременко В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/6055/25 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідно до якої представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків в порядку регресу в розмірі 68 102,40 грн. та сплачений судовий збір.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 13.03.2024 між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219830887 на автомобіль «Daf XF 480FT» д.н.з. НОМЕР_1 згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. 18.10.2024 на А-Дорога M-06-Київ-Чоп, сталася ДТП за участю автомобіля «Daf XF 480FT» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «MAN TGX» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм «Daf XF 480FT» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , щопідтверджується: довідкою НПУ, Схемою ДТП; постановою Жовтневого районного суду міста Харкова по справі № 639/7526/24 від 03.12.2024. У зв`язку з названою подією, згідно Звіту №95-D/15/86 від28.11.2024 наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку автомобілю потерпілої особи в ДТП «MAN TGX»д.н.з. НОМЕР_3 склала 239 103,23 коп. (з урахуванням пдв).Проте згідно з Актом про узгодження страхового відшкодування з потерпілим ( ОСОБА_4 ) від 02.12.2024 розмір матеріального збитку склав 199 248,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № 32 від14.12.2024та платіжною інструкцією № 223757 від 03.12.2024. З огляду на викладене і відповідно до умов договору №219830887 та страхового акту 109.00189925-1страхування позивач відшкодував витрати на ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 68102,40 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,70%) та франшизи 1500,00 коп. Це підтверджується платіжним дорученням № 62528972 від 11.03.2025. Страховик поніс збитки, виплативши страхове відшкодування в сумі 68 102, 40 грн. 31.10.2024 на адресу відповідача була надіслана претензія вих. 311024-2092/р, однак відповідач залишив дану претензію без уваги.
Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.             Ухвалою Новобаварський районний суд міста Харкова від 25 серпня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Призначено судове засідання.
Представник позивача – Заїка В.П. (який діє на підставі довіреності від 15.12.2025) в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.             Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі.  Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.          Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.             Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що18 жовтня 2024 року о 13 годині 50 хвилин за адресою: Львівська область, Стрійський район, с. Розвадів, автодорога М-06 «Київ – Чоп» 586 км + 5 м, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAF XF», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «Schmitz», номерний знак НОМЕР_4 , під час руху не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Крім цього, 18 жовтня 2024 року о 13 годині 50 хвилин за адресою: Львівська область, Стрійський район, с. Розвадів, автодорога М-06 «Київ – Чоп» 586 км + 5 м, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAF XF», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «Schmitz», номерний знак НОМЕР_4 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого з невідомих причин залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП (а.с. 13-15).
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1. та п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП.      Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу (а.с.10-11). 
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.     Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.    З матеріалів справи вбачається, що власником пошкодженого автомобіля «MAN TGX», номерний знак НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). 
13.03.2024 між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219830887 на автомобіль «Daf XF 480FT» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника (а.с. 5).
Згідно Звіту №95-D/15/86 від 28.11.2024 наданого ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку автомобілю потерпілої особи в ДТП «MAN TGX»д.н.з. НОМЕР_3 склала 239 103,23 коп. (з урахуванням пдв) (а.с. 16-19).
Згідно з Актом про узгодження страхового відшкодування з потерпілим ( ОСОБА_4 ) від 02.12.2024 розмір матеріального збитку склав 199 248,00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № 32 від14.12.2024та платіжною інструкцією № 223757 від 03.12.2024 (а.с. 21).
Згідно страхового акту 109.00189925-1 страхування позивач відшкодував витрати на ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 68 102,40 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,70%) та франшизи 1500,00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 62528972 від 11.03.2025 (а.с. 23, 26).
Отже, ПрАТ «СК Арсенал Страхування», виплатив страхове відшкодування в сумі 68 102, 40 грн. від 31.10.2024.
31.10.2024 на адресу відповідача була надіслана претензія за вих. 311024-2092/р. (а.с. 24).
Як зазначає представник позивача, відповідач залишив вищевказану претензію без уваги.
За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 68 102,40 грн.         
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.     
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.       
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.       
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.   
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.            
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Враховуючи наведене, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).
Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі №6-691цс15, де зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, а винна особа, дії якої спричинили дорожньо-транспортну подію - відповідає за різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю матеріального збитку.
Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 у справі № 676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
На підтвердження вищевикладеного, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04.12.2019 у справі №359/2309/17 вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч. 1 ст.32 закону №1961-ІУ, ст. 22, абз. 3 п.3 ч. 1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.01.2019 у справі №676/518/17, від 23.01.2019 у справі №750/6218/16-ц, від 07.02.2019 у справі №645/3746/16-ц, №591/3152/16-ц від 25.03.2019, від 25 березня 2019 року у справі №591/3152/16-ц, від 11.12.2019 у справі №522/15636/16-ц, від 18.02.2020 у справі №522/1251/15-ц.
За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 22.12.2020 у справі № 565/1210/19.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивачем, як страховиком, сплачено страхове відшкодування на загальну суму 68 102,40 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної 
Отже, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована за полісом 219830887, яка була компенсована, а саме сума страхового відшкодування у розмірі 68 102,40 грн. враховуючи обмеження, встановлені ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, включаючи франшизу.
Виходячи з викладеного, враховуючи надані позивачем докази і ненадання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресує обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення № 62549355 від 06 серпня 2025 року у сумі 3 028,00 грн. (а.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76 82, 95, 141, 228, 229, 235, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд , -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу– задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму сплаченого відшкодування в розмірі 68 102,40 грн.(шістдесят вісім тисяч сто дві гривні 40 копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.02.2026

Найменування сторін:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», Код ЄДРПОУ:33908322, місцезнаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:    АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Труханович