ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року 
м. Київ

cправа № 914/980/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання  ОСОБА_1 

про ухвалення додаткового рішення 

за результатами розгляду касаційних скарг ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" та ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Львівської області
(суддя -Ділай У.І.)
від 08.05.2025
на постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Бонк Т.Б., судді: Бойко С.М., Якімець Г.Г.)
від 16.09.2025
та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Бонк Т.Б., судді: Бойко С.М., Якімець Г.Г.)
від 06.10.2025

у справі № 914/980/24

за позовом  ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка"
до  ОСОБА_1 
про стягнення збитків в розмірі 2 368 783,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" (далі - ТОВ "УБТ") звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків в розмірі 2368783,22 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі №914/980/24 у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 26.05.2025 у справі №914/980/24 заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" на користь ОСОБА_1 195 439,16 грн витрат на професійну (правничу) допомогу. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі №914/980/24 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 26.05.2025 у справі № 914/980/24 скасовано в частині присуджених до стягнення 195 439,16 грн витрат на професійну (правничу) допомогу. В цій частині прийнято нове судове рішення. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" на користь ОСОБА_1 56 687,83 грн витрат на професійну (правничу) допомогу. В решті додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 26.05.2025 у справі № 914/980/24 - залишено без змін.

Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі №914/980/24 заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 000 грн. В решті вимог заяви - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.12.2025 касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 в оскаржуваній частині у справі №914/980/24 - без змін. Касаційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 в оскаржуваній частині та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі №914/980/24 - без змін.

До прийняття Верховним Судом постанови, відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу було зазначено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 120000,00 грн, одночасно зазначено, що докази понесення витрат будуть подані протягом п`яти днів після оголошення рішення суду за результатом розгляду касаційної скарги. Також у прохальній частині відзиву ОСОБА_1 просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" 120000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 , в межах встановлених процесуальним законом строків, звернувся до Верховного Суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі №914/980/24, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" 216000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та з ОСОБА_2 216000,00 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України установлено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. 

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. 

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21. 

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Натомість у частинах п`ятій - сьомій цієї статті Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанцій заявником надано: 

- копію договору про надання юридичних послуг №UAR02.50423 від 02.05.2024, укладеного між адвокатом Скирдою В.Є. та ОСОБА_1., предметом якого є надання правової (правничої) допомоги у справі № 914/980/24;

- копію додаткової угоди №2 від 23.10.2025; 

- копію акта виконаних робіт від 19.12.2025, відповідно до якого роботи виконані на суму 216000,00 грн;

- копію рахунка на оплату.

Як вбачається із матеріалів справи, правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі відповідачу надавав адвокат Скирда В.Є., повноваження якого підтверджуються ордером серії АІ №2030378 від 20.10.2025.

Сторони уклали додаткову угоду №2 від 23.10.2025 до договору про надання юридичних послуг №UAR02.50423 від 02.05.2024.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №2 сторони погодились, що у зв`язку із поданням касаційної скарги ТОВ "Універсальна бурильна техніка" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі№914/980/24 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ТОВ "Універсальна бурильна техніка" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, існує необхідність подання від клієнта відзиву на касаційну скаргу, а також інших процесуальних документів та здійснення представницьких функцій.

Пунктом 2 додаткової угоди №2 сторони погодились, що сума винагороди, що підлягає оплаті клієнтом за надані послуги щодо підготовки та подання відзиву на касаційну скаргу, становитиме 120 000 грн. Винагорода виконавця за вчинення інших дій в межах справи №914/980/24, в тому числі, але не виключно підготовка заперечень, додаткових пояснень, клопотань, заяв тощо визначається, виходячи з фактичної кількості часу, витраченого виконавцем, та його погодинної ставки. Ставка за 1 (одну) годину роботи виконавця складає 4 000 грн без урахування податків.

Сторони погодили, що сума винагороди, що підлягає оплаті клієнтом, за надані послуги щодо участі в судовому засіданні щодо розгляду апеляційної скарги, становитиме 8000 грн за кожне окремо судове засідання (пункт 3 додаткової угоди).

Пунктом 4 додаткової угоди №2 сторони погодили, що у зв`язку із оскарженням ТОВ "Універсальна бурильна техніка" постанови Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі №914/980/24, "гонорар успіху" (винагорода за досягнення позитивного для клієнта результату у Верховному Суді) буде складати 80 000 грн і підлягає сплаті у разі ухвалення Верховним Судом постанови про відмову в задоволенні касаційної скарги.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №17.23 від 19.12.2025 ОСОБА_1 було прийнято, а виконавцем було надано послуги на загальну суму 216 000,00 грн. 

Вказаним актом передбачено такі послуги:

- підготовка та подання відзиву на касаційну скаргу подану ТОВ "Універсальна бурильна техніка" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі №914/980/24 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ТОВ "Універсальна бурильна техніка" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - 120 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні при розгляді касаційної скарги 03.12.2025 - 8 000,00 грн;

- участь в судовому засіданні при розгляді касаційної скарги 17.12.2025 - 8 000,00 грн;

- гонорар успіху у зв`язку з ухваленням Верховним Судом постанови про відмову у задоволенні касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2025 у справі №914/980/24 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ТОВ "Універсальна бурильна техніка" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - 80 000,00 грн.

Загальний розмір витрат на правову допомогу відповідно до акта №17.23 становить 216000,00 грн.

Від ОСОБА_2 надійшло заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, яким останній просить Суд у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу у цій справі відмовити в повному обсязі. Заперечення мотивоване тим, що відповідач безпідставно вказує про стягнення витрат з ОСОБА_2 та з товариства, оскільки позов спрямований на захист прав та інтересів виключно товариства. Крім того ОСОБА_2. зазначає, що витрати є необґрунтованими та не реальними; гонорар успіху також є необґрунтованим та не був неминучим. Зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу щодо сплати ним судових витрат.

Щодо заявлених до відшкодування витрат у сумі 120000,00 грн, які охоплюються попереднім розрахунком, визначеним у відзиві на касаційну скаргу, колегія суддів зазначає таке.

Колегія суддів враховує, що правова позиція відповідача була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Скирда В.Є. надавав правову допомогу відповідачу у судах першої та апеляційної інстанцій, тому, відповідно, був обізнаний з матеріалами справи. Підготовка відзиву на касаційну скаргу не потребувала вивчення чи додаткового аналізу законодавства, оскільки фактично була складена на основі відзивів на позовну заяву та апеляційної скарги в судах попередніх інстанцій. Отже підготовка цієї справи до розгляду в суді касаційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної роботи.

На підставі викладеного та враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, складність справи та враховуючи те, що правова позиція відповідача викладена у відзиві на касаційну скаргу вже була сформована до касаційного розгляду справи, колегія суддів доходить висновку про зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу за підготовку відзиву на касаційну скаргу до 10 000,00 грн.

Щодо стягнення 16 000,00 грн витрат за участь адвоката у судових засіданнях колегія судді зазначає таке.

При розгляді касаційної скарги у даній справі відбулось два судових засідання, на розгляд суду не було подано додаткових заяв, клопотань, що підлягали вирішенню безпосередньо в судовому засіданні та потребували б здійснення адвокатом додаткових процесуальних дій. Відтак, участь адвоката у судовому засіданні зводилась лише до надання усних пояснень, викладених у відзиві на касаційну скаргу.

Враховуючи наведене, керуючись критеріями співмірності, розумності розміру заявлених витрат, колегія суддів дійшла висновку про зменшення заявленої суми витрат за участь адвоката в судових засіданнях до 8 000,00 грн.

Щодо заявленого до стягнення гонорару успіху колегія суддів зазначає таке. 

При розгляді вимоги клопотання щодо оплати "гонорар успіху" адвоката колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, відповідно до яких, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis vs. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, колегія суддів не покладає на позивача весь заявлений ОСОБА_1 розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення гонорару успіху та такий підлягає частковому задоволенню в сумі 10000,00 грн. 

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Отже, ОСОБА_1 , відповідно до частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України повинен був навести Верховному Суду належне обґрунтування та відповідно, довести обставини того, що станом на час подання заяви про попереднє визначення суми судових витрат (у касаційній скарзі) він не міг передбачити витрати на надання певних послуг (виконання робіт) та яких саме.

Натомість, заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат не містить будь-яких пояснень та обґрунтувань щодо перевищення орієнтовного розрахунку судових витрат на 96000,00 грн. До того ж, колегія суддів враховує, що додаткова угода №2, в якій визначено вартість наданих послуг в розмірі 216000,00 грн, була підписана 23.10.2025, тоді як відзив на касаційну скаргу був сформований в Електронному суді 24.11.2025, тобто відповідач не був позбавлений можливості зазначити вказану до стягнення суму в попередньому (орієнтовному) розрахунку. 

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що заявником не доведено неможливість передбачити витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, тому в цій частині підлягають застосуванню положення частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України і у відшкодуванні судових витрат у вказаній частині має бути відмовлено.

Щодо прохальної частини клопотання про ухвалення додаткового рішення, на яку звернув увагу і позивач у справі суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої - третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тобто, в цій справі Немілостлівий В.О. діє в інтересах ТОВ "Універсальна бурильна техніка", як представник юридичної особи.

Таким чином, дослідивши надані ОСОБА_1 докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням заперечень позивача, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, результати перегляду справи в касаційному порядку, Суд вважає, що обґрунтованими та такими, що доведені документально витрати у розмірі 28000,00 грн.

При цьому Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. 

Доводи ОСОБА_2 про ненадання жодних доказів оплати відповідачем вартості правничої допомоги колегією суддів відхиляються, оскільки за сталою правовою позицією Верховного Суду, викладеної зокрема у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №914/980/24 задовольнити частково. 

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна бурильна техніка" (82100, Львівська область, місто Дрогобич, вулиця Мирослава Тураша, 20; код ЄДРПОУ 40978147) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 28 000 грн.

3. В решті вимог клопотання - відмовити.

4. Доручити Господарському суду Львівської області видати наказ. 

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна 

О. Кібенко