Справа № 302/1717/25 
Провадження № 2/302/77/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області 
в особі головуючого судді Кривка В. П.,
з участю секретарка судового засідання Липей В.В.,
без участі сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко С.І., до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
08.12.2025 представник позивача – адвокат Рішко С.І. подав суду позов про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах у порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей позов обґрунтований таким. 
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Матір`ю позивача була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані про батька у актовому записі про народження позивача були записані зі слів матері. ОСОБА_2 одружена не була, інших дітей, окрім позивача, не мала. Мати позивача, ОСОБА_2 , була членом колгоспу ім. Кірова с. Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Згідно з розпорядженням Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 25.02.1993 року №74 колгосп ім. Кірова с. Нижній Студений було реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид» (далі КСП «Бескид»). На підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрація Закарпатської області від 07.04.1997 року №197 за ОСОБА_4 було визнано право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Бескид» розміром по 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підтвердження цього права ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010053, зареєстрований 22.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №632 (далі – Сертифікат №010053). ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.05.2021 року у справі №302/352/21 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 . На підставі рішення суду 24.06.2021 року позивач повторно звернувся до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із відповідною заявою, на підставі якої було зареєстровано спадкову справу №59-2021 (номер у Спадковому реєстрі 67871314) за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповітів не складала. 01 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок. У жовтні 2025 року позивач віднайшов фінансові можливості для оформлення своїх прав на інше спадкове майно померлої ОСОБА_2 . Однак у процесі збирання документів ним було виявлено, що оригінал Сертифікату №010053 втрачено. Повідомлення про втрату Сертифікату №010053 було опубліковано в газеті «Верховина» за №35 (11186) від 30.10.2025 року. З метою відновлення оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) померлої ОСОБА_2 , позивач звертався до Пилипецької сільради та Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області. Однак йому було роз`яснено, що згідно вимог діючого законодавства виготовлення дублікату сертифікату на земельну частку (пай) на померлу особу не передбачено, а тому позивачу було рекомендовано звернутися із відповідним позов до суду. 02 грудня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Сертифікат №010053. Як було встановлено нотаріусом, позивач прийняв спадщину за майном померлої ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, рішення суду щодо продовження строку для прийняття спадщини за майном померлої ОСОБА_2 до приватного нотаріуса не надходили. Однак постановою від 02.12.2025 року №297/02-31 приватний нотаріус Дунаєв Ю.М., на підставі п. 4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме на земельну частку (пай) площею 0,71 умовних кадастрових гектара у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право на земельну частку (пай), а саме Сертифіката №010053, який згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних сертифікатів (паїв)» є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). 

Винесені в справі процесуальні рішення
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.12.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв
Позивач та його представник Рішко С.І. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак останній подав суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності з позицією підтримки позову.
Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі сільського голови на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про визнання позову ОСОБА_1 з проханням розгляд справи проводити за відсутності представника сільради.
Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого. 

Встановлені судом обставини
Мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років у с.Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області, про що 04.12.2017 року виконкомом Нижньостуденівської сільради Міжгірського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис за №25, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.05.2021 року в справі №302/352/21 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 . Це рішення суду набрало законної сили 18.06.2021 року.
Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіту не залишила, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65309186 від 24.06.2021 року.
24.06.2021 року приватний нотаріус Хустського РНО Закарпатської області Дунаєв Ю.М. зареєстрував спадкову справу №67871314 (номер у нотаріуса 59-2021) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65310713 від 24.06.2021 року.
01.08.2021 року приватний нотаріус Хустського РНО Закарпатської області Дунаєв Ю.М. видав ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом першої черги до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину, яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №872, на нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 65,88 м.кв., номер у реєстрі 2415136421224, що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65829292 від 01.08.2021 року.
Згідно з листом Архівного відділу Хустської районної військової адміністрації від 28.10.2024 року №163/01-24 розпорядженням Міжгірської РДА №74 від 25.02.1993 року колгосп ім.Кірова реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид»; відповідно до протоколу загальних зборів КСГП «Бескид» КСП «Бескид» реорганізоване у сільськогосподарський виробничий кооператив «Бескид» (протокол №1 від 03.03.2000 року).
Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №29-7-0.31-5239/2-25 від 22.10.2025 року Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010053 виданий на підставі розпорядження Міжгірської РДА №197 від 07.04.1997 року на ім`я ОСОБА_2 , зареєстрований за №632 від 22.02.1999 року, розмір земельної частки (паю) – 0,71 умовних кадастрових гектарів.
Згідно з відповіддю Хустської районної військової адміністрації від 22.01.2025 №01-27/147 у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати новий бланк сертифіката взамін втраченого та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай).
Згідно з оголошенням у газеті «Верховина» від 30.10.2025 року №35 (11186) втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010053 у майні КСП «Бескид», виданий на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197 на ім`я ОСОБА_2 , його слід вважати недійсним.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєв Ю.М. від 02.12.2025 №297/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) площею 0,71 умовних кадастрових гектара у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право на земельну частку (пай), а саме Сертифіката №010053, який згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних сертифікатів (паїв)» є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Крім того, у постанові нотаріус встановив, що позивач прийняв спадщину за майном померлої ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом шляхом постійного спільного проживання із спадкодавцем на момент її смерті; ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтею 1223 ЦК України передбачено: 
- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 за життя не склала заповітів. Спадщину до майна померлої ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_1 шляхом постійного спільного проживання з померлою, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Хустського РНО Закарпатської області Дунаєв Ю.М. від 02.12.2025 №297/02-31 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) площею 0,71 умовних кадастрових гектара у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право на земельну частку (пай).
Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.18, 4.21 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 
У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.
Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право на земельну частку (пай), і ця постанова унеможливлює оформлення ним спадщини в позасудовому порядку.
За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат
Суд враховує те, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 968 грн 96 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи вищенаведене, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить грошову суму 484 грн 48 коп.
Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №010053, виданого на підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 07.04.1997 року №197, зареєстрованого 22.02.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №632, в порядку спадкування за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить суму 484 грн 48 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України. 
Рішення складено 12.01.2026 року.

Суддя	  	В. П. Кривка