ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року	Львів	Справа № 607/16910/25 пров. № А/857/41770/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.
суддів: Носа С.П., Шевчук С.М., 
з участю секретаря судового засідання : Чупіль Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Тернопільського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2025 року (ухвалене головуючою-суддею Мостецькою А.А., час ухвалення рішення 10 год 00 хв у м. Тернополі, повний текст судового рішення складено 29 вересня 2025 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Укртрансбезпека, відповідач), в якому просив скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі серії АВ №00007022 від 29.07.2025, серії АВ №00007023 від 29.07.2025, винесені Укртрансбезпекою, відносно нього за ч.2 ст.1321 КУПАП, а провадження по справі закрити.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Укртрансбезпекою на час ухвалення оспорюваних постанов було проігноровано наявність чинного спеціального дозволу Національної поліції, зокрема, не враховано, що транспортний засіб отримав дозвіл на участь у дорожньому русі з вагою 48 тонн, а не 40 тонн, як помилково проведені розрахунки при ухваленні оспорюваних постанов. Крім того, об`єктивні дані свідоцтв про реєстрацію ТЗ та фотоматеріалів з офіційного сайту Укртрансбезпеки підтверджують, що фактична маса автопоїзда під час перевезення не могла перевищувати 46,770 тонн. Відтак, зазначені у постановах показники 55,395 тонн та 53,995 тонн свідчать про штучне завищення вагових параметрів приблизно на 8,625 тонн та 6,185 тонн відповідно, що є фізично неможливим без наявності додаткового вантажу, який не перевозився. Також наголошує на тому, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за його відсутності. В порушення вимог ст.36 КУпАП, відповідач не об`єднав дві справи в одне провадження. Оспорювані постанови не містять власноручного підпису уповноваженої посадової особи, яка діє від імені відповідача, як того вимагає ч.9 ст.283 КУпАП. 
Рішенням Тернопільського районного суду Тернопільської області від 29.09.2025 позовні вимоги були задоволені частково. Скасовано оспорювані постанови, а справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.1321 КУпАП надіслано на новий розгляд до Укртрансбезпеки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні №2025 13850001-18183 НГ на строк з 04.04.2025 по 30.05.2025 щодо зафіксованого транспортного засобу дає право на разовий проїзд з підвищеними габаритно ваговими параметрами по заздалегідь визначеному маршруту, котрий вказується у вищезгаданому дозволі. Зокрема даний дозвіл встановлює максимальну дозволену вагу 48 т для транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 . Оскільки позивач рухався з вагою біля 60 т вищезгаданий дозвіл не підлягає застосуванню. Разом з тим зазначає, що правопорушення в даній справі було зафіксоване пунктами автоматичної фіксації WIM 21 та WIM 59 справність яких підтверджується наданими суду свідоцтвами. Позивач жодним чином не спростував верифіковані дані вимірювань засобами повіреними відповідно до чинного законодавства. Щодо подвійного притягнення до відповідальності апелянт зазначає, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.1321 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Кулика П.Л., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного
З матеріалів справи видно, що 29.07.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Павлюсюк М.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00007022, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1321 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн.
За змістом оспорюваної постанови, 19.07.2025 о 5 год 36 хв, за адресою М-03, км 22+717, Київська обл. зафіксовано транспортний засіб «MAN TGX 26.440», днз НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) : перевищення загальної маси транспортного засобу на 38,488% (15.395 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 28,100% (6.744 т), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 т та відстані між осями понад 1,3м до 1,4м, загальної довжини транспортного засобу на 11,637% (2.182 м) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м, загальної ширини транспортного засобу на 14,577% (0.379 м) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м, загальної висоти транспортного на 10,125% (0,405 м) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м.
Крім того, 29.07.2025 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00007023, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1321 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн.
За змістом оспорюваної постанови, 19.07.2025 о 6 год 17 хв, за адресою М-01, км 49+495, Київська обл. зафіксовано транспортний засіб «MAN TGX 26.440», днз НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР : перевищення загальної маси транспортного засобу на 34,888% (13.995 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 23,725% (5,694 т), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 т та відстані між осями понад 1,3м до 1,4м, загальної довжини транспортного засобу на 10,976% (2.058 м) при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м, загальної ширини транспортного засобу на 11,462% (0,298 м) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2,6 м, загальної висоти транспортного на 9,550% (0,382 м) при дозволеній максимальній фактичній висоті 4 м.
Відповідно до тимчасового реєстраційного талона НОМЕР_3 , транспортний засіб марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повна маса 23700 кг, маса без навантаження 7100 кг, зареєстрований за ТОВ «України 2020», керівником якого є ОСОБА_1 .
Згідно з тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_4 , транспортний засіб марки ВЕСТТ, реєстраційний номер НОМЕР_5 , повна маса 41500 кг, маса без навантаження 12000 кг, зареєстрований за ТОВ «України 2020», керівником якого є Машталяр С.Р.
Відповідно до товарно-транспортної накладної №1/8 від 18.07.2025, автомобіль MAN TGX 26/440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом BECTT 97310, реєстраційний номер НОМЕР_6 , використовувався автомобільним перевізником ТОВ «Україна 2020» (код ЄДРПОУ 43441325), для перевезення водієм ОСОБА_2 КВЕ 923226 з м. Калуш Івано-Франківської області до с. Короп Чернігівської області 2 фронтальних навантажувачів К702, маса брутто 28 т.
Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_7 , власником навантажувача марки «ПК6К-702», реєстраційний номер НОМЕР_8 , рік випуску 1990, масою 14270 кг, є ТОВ «АГРО ЛУГ».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_9 , власником навантажувача марки «К-702-2М», реєстраційний номер НОМЕР_10 , рік випуску 1991, масою 13400 кг, є ТОВ «АГРО УСТЯ».
Згідно з дозволом № 2025-1385001-18133 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим 17.07.2025 Управлінням безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції, дозволено проїзд транспортного засобу МАN, В03261ЕН, із причепом: ВЕСТТ, BO1734XР, за маршрутом ПП "Шегині" – М11 - об?їзна Судової Вишні – М11 об?їзна Городка – М11 - виїзд на M10 - M10 - виїзд на МО6 - М06 - виїзд на М09 - М09 - виїзд на Т14-27 - Т1417 - виїзд на М30 - М30 - виїзд на Н09 - Н09 - виїзд на Р84 - Р84 – виїзд на Н10 - Н10 - Калуш - Н10 - виїзд на Р84 - Р84 - виїзд на Н09 - Н09 - виїзд на М30 - M30 - виїзд на Т14-17 - Т14-17 - виїзд- на Т18-06 – Т18-06 - виїзд на М06 - М06 - об?їзна Бродів - М06 – об?їзна Дубно – М06 - об?їзна Рівне – М06 - об?їзна Звягеля – М06 - об?їзна Житомира – М06 - об?їзна Коростишева - М06 - міська смуга Києва, рух містом: просп. Берестейський. Кільцева дорога, міська смуга Києва виїзд на Т10-27 - Т10-27 - міська смуга Києва, рух містом: Кільцева дорога, Одеська площа, вул. Академіка Заболотного, Столичне шосе, Наддріпрянське шосе, Дарницький міст, вул. Петра Радзіня, просп. Петра Григоренка, просп. М. Бажана, Харківська площа, міська смуга Києва виїзд на М0З - М03 - виїзд на Р03 – Р03 - виїзд на М01 – М01 - виїзд на M02 - М02 – виїзд на Р82-Р82- Короп; Кількість рейсів: 1; Параметри транспортних засобів: Довжина, метрів: 24.00; Ширина, метрів: 3.50; Висота, метрів: 4.49; Загальна вага автопоїзда з вантажем, тонн: 48.00; Навантаження на найбільші навантажену вісь, тонн: 11.00; Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу, метрів: 4.00. Строк дії вказаного дозволу: з 18.07.2025 по 28.07.2025.
Вважаючи протиправними оспорювані постанови, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вимогою про їх скасування.
Задовольняючи частково позовні вимоги та надсилаючи справу на новий розгляд до Укртрансбезпеки, суд першої інстанції виходив з того, що уповноважена посадова особа під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи не з`ясувала про наявність та відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, не уточнила необхідні відомості для прийняття рішення у справі. Суд також врахував, що позивача притягнуто двічі до адміністративної відповідальності за порушення вагових параметрів під час перевезення вантажу одним і тим же транспортним засобом за одним і тим же маршрутом 29.07.2025 з часовим інтервалом у 41 хвилину.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного. 
Засади організації та діяльність автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон №2344-ІІІ), згідно ч.12 ст.6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
На виконання ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII від 30.06.1993 (далі - Закон №3353-ХІІ), з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмірі плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.1321 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суб`єкт відповідальності за правопорушення за ч.2 ст.1321 КУпАП визначено ст.143 цього Кодексу.
Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.1222, ч.2, 3 ст.1321 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Згідно п.22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019 (далі - Порядок №1174).
На виконання пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Керуючись п.3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021 (далі - Інструкція №512), під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити : найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особо може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Керуючись пунктами 4-6 Інструкції №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує : наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 143 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 143 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.
Зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа : 1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 143 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки; 2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення; 3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.
На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання : 1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису; 2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису; 3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.
Пунктами 12-15 Порядку №1174 визначено, що автоматичний пункт може забезпечувати : вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.
Метадані повинні містити дані про : засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги.
Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Так, позивачу на праві власності належить спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , масою без навантаження 7100 кг та спеціалізований напівпричіп-платформа ВЕСТТ, реєстраційний номер НОМЕР_11 , які перевозять вантажі. Ці транспортні засоби передані офіційно в оренду ТОВ «Україна 2020» (Код за ЄДРПОУ 43441325), де він є директором.
Доводи позивача полягають у тому, що згідно з дозволом № 2025-1385001-18133 НГ, виданим 17.07.2025 Управлінням безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції, загальна допустима вага автопоїзда з вантажем визначена у 48 т, а навантаження на найбільш навантажену вісь - 11 т. Крім того, у дозволі зазначено збільшені вагові та габаритні норми для автопоїзда, а саме : довжина транспортного засобу - 24,00 м, ширина - 3,50 м, висота - 4,49 м. Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу не повинен перевищувати 4,00 м. 
Дозвіл діяв у період з 18.07.2025 по 28.07.2025 та охоплював визначений маршрут перевезення з дотриманням спеціальних умов, зокрема обмеження руху у денний час при температурі повітря понад 28°С. Саме на цьому транспортному складі у зв?язці здійснювалася перевезення двох навантажувачів і Укртрансбезпекою начебто зафіксовано перевищення вагових норм.
Колегія суддів зазначає, що згідно ст.33 Закону №2344-III, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач мотивує свої позовні вимоги як відсутністю порушень вимог чинного законодавства з його боку по суті, так і порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
При цьому, колегія суддів вважає, що перш за все слід надати правову оцінку другому аргументу, оскільки за умов встановлення факту порушення вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оспорювані постанови відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України підлягатимуть скасуванню з направленням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
З цього приводу колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації, коли внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним) або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом з тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Ключовим питанням при наданні оцінки порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права, а саме : "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини : чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.04.2020 по справі №813/1790/18.
Визначальним, на переконання колегії суддів, є відсутність доказів про те, що відповідач, на виконання п.6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед прийняттям оспорюваних постанов, зокрема, наявності у позивача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який ним, в даному випадку, не виконано.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що суд не є уповноваженою особою чи органом на розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних постанов, наявності підстав для їх скасування та направлення справи до Укртрансбезпеки на новий розгляд. 
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі “Проніна проти України” (рішення від 18.07.2006). 
Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі “Серявін та інші проти України” ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі “Гірвісаарі проти Фінляндії” (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 цього Кодексу (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Тернопільського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2025 року по справі №607/16910/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена в касаційному порядку. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 29.01.26