ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року	справа № 380/19687/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського РМ. розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до міського голови м.Львова Садового Андрія Івановича, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання бездіяльності та рішень протиправними, скасування рішень, -

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до міського голови м.Львова Садового Андрія Івановича, Виконавчого комітету Львівської міської ради у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Львівського міського голови Садового Андрія Івановича щодо невжиття в межах повноважень заходів, спрямованих на скасування рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.03.2025 № 264 «Про затвердження проєктної документації за проєктом “Будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Перша черга будівництва"», від 20.05.2025 № 489 «Про затвердження проєктної документації за проєктом “Будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Друга черга будівництва"», від 15.07.2025 № 699 «Про затвердження проєктної документації за проєктом “Будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Третя черга будівництва"», у зв`язку з їх незаконністю;
- визнати протиправними та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.03.2025 № 264 «Про затвердження проєктної документації за проєктом “Будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. (Перша черга будівництва) "від 20.05.2025 № 489 «Про затвердження проєктної документації за проєктом “Будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Друга черга будівництва"», від 15.07.2025 № 699 «Про затвердження проєктної документації за проєктом “Будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Третя черга будівництва"»;
- стягнути солідарно з Львівського міського голови Садового Андрія Івановича та Виконавчого комітету Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що Виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв незаконні рішення №264 від 25.03.2025, №489 від 20.05.2025 та №699 від 15.07.2025 про затвердження проєктної документації на будівництво механіко-біологічного комплексу з перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 за трьома чергами будівництва. Будівництво Львівського сміттєпереробного заводу здійснюється польською компанією Control Process S.A. за грантової підтримки ЄБРР та на підставі чинної проєктної документації, облікованої в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва під №PD01:9331-5047-0380-0887. Ця документація передбачає будівництво комплексу без поділу на черги, що підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт №ІУ013210917226, чинним до завершення будівництва. Незаконність нових рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради полягає у тому, що ними затверджено проєктну документацію на три неіснуючі окремі об`єкти (“черги”), тоді як чинна проєктна документація вже затверджена та передбачає неподільний, цілісний об`єкт будівництва. Відповідно до пункту 9 Порядку проєктування та пункту 4.9 ДБН А.2.2-3-2014, проєктування за чергами можливе лише у випадку, якщо це прямо передбачено завданням на проєктування та обґрунтовано у техніко-економічному обґрунтуванні, чого у даному випадку немає. Одночасне існування двох різних проєктних документацій стадії “Проект (П)” на один і той самий об`єкт є неприпустимим. Крім того, проєктна документація, внесена до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під номерами PD01:8035-7956-5664-0020, PD01:7027-3336-7384-6451 та PD01:8325-1261-6608-7647, не має відповідних дозволів на виконання будівельних робіт та не пов`язана з чинною проєктною документацією, на підставі якої здійснюється будівництво. Крім того, визначені “черги” не можуть функціонувати самостійно, що суперечить визначенню поняття черги будівництва за п. 3.26 ДБН А.2.2-3-2014. Будівельні об`єкти, які включені до першої, другої та третьої черг, є лише частинами одного технологічного комплексу, що унеможливлює їх окреме безпечне функціонування. Отже, оскаржувані рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради є протиправними, оскільки вони прийняті без правових і технічних підстав, суперечать чинній проєктний документації та вимогам законодавства у сфері містобудування. Також зазначає про те, що Львівське комунальне підприємство «Зелене місто» через електронну систему публічних закупівель незаконно провело закупівлю будівельних робіт, передбачених проєктною документацією на будівництво першої черги Львівського сміттєпереробного заводу, затвердженою протиправним рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.03.2025 № 264. Факт проведення закупівлі підтверджується матеріалами з веб-порталу Уповноваженого органу та копією укладеного за її результатами Договору підряду № 23/05 від 23.05.2025 між ЛКП «Зелене місто» та ТОВ «Кавер Енерджі Плюс» на суму близько 113 млн грн. Незаконність проведення закупівлі та укладення договору обґрунтовується тим, що виключно генеральний підрядник має право залучати субпідрядників на підставі договорів субпідряду, укладених за результатами проведення тендерних процедур, як передбачено ст. 838 Цивільного кодексу України, абз. 18 п. 3, п. 61 та п. 64 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005. Крім того, дозвіл на виконання будівельних робіт за проєктною документацією першої черги, внесеною до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під № PD01:8035-7956-5664-0020, Державною інспекцією архітектури та містобудування України не видавався, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Позивач зазначає, що ЛКП «Зелене місто» вже вживає заходів для початку виконання робіт за цим договором, що створює ризик істотного ускладнення або неможливості виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову. Виконання робіт до завершення судового розгляду призведе до незаконного витрачання коштів підприємства у сумі близько 113 млн грн і може порушити умови використання грантових коштів у розмірі 10 млн євро за Грантовою угодою від 01.06.2018. 
Ухвалою від 01.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Не погодившись із поданою позовною заявою, відповідач – Виконавчий комітет Львівської міської ради подав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником. Затвердження проєктної документації на будівництво об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з абзацом 3 пункту 4 Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», проєкти будівництва, що реалізуються із залученням бюджетних коштів, а також кредитів, наданих під державні гарантії (крім випадків, передбачених законодавчими актами), за наявності відповідних рішень щодо їх залучення, затверджують виконавчі органи сільських, селищних, міських рад за погодженням протягом п`яти робочих днів з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністраціями - щодо об`єктів, які належать до сфери управління відповідної ради та реалізуються за рахунок коштів місцевого бюджету, загальною кошторисною вартістю від 120 млн. гривень. Стверджує, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 замовником будівництва (ЛКП «Зелене місто») було вжито заходів для затвердження згаданої проєктної документації. Керуючись нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», з метою реалізації проєкту будівництва механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13, Виконавчим комітетом було прийнято рішення від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699. Вказує також, що згідно з відомостями, відображеними у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, у проєктний документації стадії техніко-економічне обґрунтування (ТЕО) за реєстраційним номером PD01:3609-3998-1543-9748 було передбачено дві черги будівництва. Згідно з експертним звітом (позитивним) стадії ТЕО за реєстраційним номером EX01:2179-0794-8853-8096 також було передбачено дві черги будівництва. В проєктний документації стадії Проект за реєстраційним номером PD01:9331-5047-0380-0887 також було передбачено дві черги будівництва, та, відповідно, у експертному звіті (позитивному) стадії Проект за реєстраційним номером EX01:2851-6475-2640-5272 – передбачено дві черги будівництва. Будівництво здійснюється на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Державною інспекцією архітектури та містобудування за реєстраційним номером ІУ013210917226 від 22.09.2021. Назва об`єкта: «Будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13». Дозвіл видано з врахуванням проєктної документації (PD01:9331-5047-0380-0887) та експертного звіту (EX01:2851-6475-2640-5272), що стали підставою для видачі дозволу. Коригування проєкту залежить від волі Замовника будівництва і в чинному законодавстві відсутні правові норми, які б забороняли чи обмежували Замовника будівництва здійснювати коригування проєктної документації, якщо таке коригування відповідає нормативним актам, державним будівельним нормам у сфері будівництва, виконуються на основі узгодженого завдання на коригування. Так, Замовником будівництва (ЛКП «Зелене місто»), Підрядником (CONTROL PROCESS S.A.), який відповідає за розроблення проєктної документації згідно Контракту, Генеральним проектувальником (ТзОВ «Інститут проєктування «Комфортбуд») та Інженером-консультантом (ТОВ «Гідротера») було складено та підписано Завдання на коригування проєкту, що внесене в ЄДЕССБ за реєстраційним номером документу: ZP01:6915-0604-8591-6543, де передбачено розподіл на три черги будівництва. Замовник будівництва та Генеральний проєктувальник здійснили коригування проєктної документації у суворій відповідності до Завдання на корегування проєкту, Порядку розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проєктної документації на будівництво», Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 р. № 681. Також відповідач стверджує, що Позивачем – ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовано факт порушення оскаржуваними рішеннями Виконавчого комітету Львівської міської ради його прав. Позивач не є членом територіальної громади та мешканцем міста Львова, а відповідно, правовідносини щодо погодження проєктної документації за проєктом, що передбачає будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові не може мати впливу на його інтереси як члена територіальної громади та мешканця міста й, відповідно, не породжує у нього право на їх захист у суді. Просив у позові відмовити.
Міський голова м.Львова Садовий Андрій Іванович відзиву на позов не подав.
27 жовтня 2025 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що з відзивом на позовну заяву не погоджується, відзив не містить заперечень щодо наведених позивачем обставин. Вважає, що відповідачами допущено порушення законного інтересу позивача щодо прагнення ним до користування таким нематеріальним благом як ефективне й прозоре використання міжнародної фінансової допомоги, що надається Європейським банком реконструкції та розвитку для розвитку України, а також щодо розвитку ефективного міжнародного співробітництва між Україною та Польщею.
Ухвалою суду від 13 листопада 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової будівельно – технічної експертизи – відмовлено.
Ухвалою суду від 13 листопада 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової комп`ютерно – технічної експертизи – відмовлено.
Протокольною ухвалою суду від 13 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні 13 січня 2026 року Позивач подав до суду додаткові документи – висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.12.2025 № 95/25 та висновок експерта за результатами комп`ютерно-технічної експертизи від 17.11.2025 № 152/25, які суд долучив до матеріалів справи.
Позивач у судовому засіданні 13 січня 2026 року подав заяву про відвід судді Брильовського Р.М.
Ухвалою суду від 13.01.2026 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Брильовського Р.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання бездіяльності та рішень протиправними, скасування рішень - відмовлено.
Після оголошення судом ухвали від 13.01.2026 про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Брильовського Р.М. позивач ОСОБА_1 покинув зал судового засідання та не виявив бажання дальше приймати участь у судовому засіданні.
В судовому засіданні представник відповідача подав заву про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.
Протокольною ухвалою від 13.01.2026 суд ухвалив продовжувати розгляд вказаної справи в письмовому провадженні.
З`ясувавши обставини, на які позивач та відповідачі посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами суд встановив такі правовідносини та відповідне їм правове регулювання.
Рішенням Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264 затверджено проєктну документацію за проєктом «Будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. (Перша черга будівництва)», реєстраційний номер проєктної документації PD01:8035-7956-5664-0020) з основними техніко-економічними показниками згідно з додатком, розробленим на основі експертного звіту № 12/02/25 від 20 березня 2025 року, виданого ТзОВ «Інститут експертно-технічних рішень у будівництві», реєстраційний номер EX01:0987-0173-8043-1522.
Рішенням Виконавчого комітету від 20.05.2025 № 489 затверджено проєктну документацію за проєктом «Будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Друга черга будівництва», реєстраційний номер проєктної документації PD01:7027-3336-7384-6451 з основними техніко-економічними показниками згідно з додатком, розробленим на основі експертного звіту № 90/03/25 від 30 квітня 2025 року, виданого ТзОВ «Інститут експертно-технічних рішень у будівництві», реєстраційний номер EX01:7944-0831-0164-8316.
Рішенням Виконавчого комітету від 15.07.2025 № 699 затверджено проєктну документацію за проєктом «Будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Третя черга будівництва», реєстраційний номер проєктної документації PD01:8325-1261-6608-7647, з основними техніко-економічними показниками згідно з додатком, розробленим на основі експертного звіту № 92/03/25 від 19 червня 2025 року, виданого ТзОВ «Інститут експертно-технічних рішень у будівництві», реєстраційний номер EX01:3074-7717-1903-0363.
Позивач вважає, що вказані рішеннями Виконавчого комітету є незаконними, та такими, що порушують його охоронюваний законом інтерес. Протиправна бездіяльність Львівського міського голови Садового А.І. полягає у незабезпеченні скасування таких рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради, у зв`язку з їх очевидною незаконністю.
Суд зазначає, що затвердження проєктної документації на будівництво об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з абзацом 3 пункту 4 Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», проєкти будівництва, що реалізуються із залученням бюджетних коштів, а також кредитів, наданих під державні гарантії (крім випадків, передбачених законодавчими актами), за наявності відповідних рішень щодо їх залучення, затверджують виконавчі органи сільських, селищних, міських рад за погодженням протягом п`яти робочих днів з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністраціями - щодо об`єктів, які належать до сфери управління відповідної ради та реалізуються за рахунок коштів місцевого бюджету, загальною кошторисною вартістю від 120 млн. гривень.
Суд встановив, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 560 замовником будівництва (ЛКП «Зелене місто») було вжито заходів для затвердження згаданої проєктної документації. 
Керуючись нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», з метою реалізації проєкту будівництва механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13, Виконавчим комітетом було прийнято рішення від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема (ч. 1 ст. 18 КАС України): спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
Пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що в цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічно-правовий спір – спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. 
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. 
Стосовно терміну публічно-владні управлінські функції, то у розумінні пункту 2 частини першої статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу; зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції – це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 757/15346/18-ц).
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про ненадання Львівським міським головою та Виконавчим комітетом Львівської міської ради відповіді на його звернення від 01.09.2025 щодо порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, за результатами розгляду якого, на думку Позивача, Львівський міський голова повинен був вжити заходів щодо скасування рішень Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699. 
З вказаного питання суд встановив, що листом Виконавчого комітету від 03.10.2025 № 4-2514-55472 за підписом Першого заступника міського голови, заступник міського голови з економічного розвитку було надано відповідь ОСОБА_1 на звернення, зареєстроване в системі електронного документообігу Львівської міської ради за № 3-Г-54830-001 від 15.09.2025 року.
Вказаним листом інформовано, що припущення Позивача є помилковими та необґрунтованими. Згідно з відомостями, відображеними у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, у проєктний документації стадії ТЕО за реєстраційним номером PD01:3609-3998-1543-9748 було передбачено дві черги будівництва. Згідно з експертним звітом (позитивним) стадії ТЕО за реєстраційним номером EX01:2179-0794-8853-8096 також було передбачено дві черги будівництва. В проєктній документації стадії Проект за реєстраційним номером PD01:9331-5047-0380-0887 також було передбачено дві черги будівництва, та, відповідно, у експертному звіті (позитивному) стадії Проект за реєстраційним номером EX01:2851-6475-2640-5272 також було передбачено дві черги будівництва. Дозвіл на виконання будівельних робіт виданий Державною інспекцією архітектури та містобудування за реєстраційним номером ІУ013210917226 від 22.09.2021 року містить, окрім іншого, два основоположних документа, зокрема проєктну документацію (PD01:9331-5047-0380-0887) та експертний звіт (EX01:2851-6475-2640-5272), що стали підставою для видачі дозволу. З інформацією, відображеною в згаданому дозволі на виконання будівельних робіт, можна ознайомитися на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. 
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»).
Винні у порушенні законодавства про звернення громадян, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.
Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень – це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Вагомими є юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Крім того, самі собою строки поза зв`язком з конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення, якщо в зобов`язаної особи існували певні об`єктивні обставини, які перешкодили належному виконанню функцій державним органом.
Функції та повноваження міського голови визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Згідно з ч. 1 ст. 12 згаданого Закону сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Повноваження міського голови визначені ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Згідно з вказаними законодавчими нормами сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; носить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету та ін.
В силу закону, Львівський міський голова очолює виконавчий комітет міської ради.
Разом з тим, законом не передбачено повноважень міського голови на скасування рішень, прийнятих виконавчим комітетом.
При цьому, суд зазначає, що предметом вказаного спору є визнання протиправною бездіяльність міського голови м.Львова Садового Андрія Івановича щодо невжиття в межах повноважень заходів, спрямованих на скасування рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради, а питання щодо порушення законодавства при розгляді звернення ОСОБА_1 не є предметом спору у вказаній справі.
Рішення Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699 є актами індивідуальної дії, спрямовані на затвердження проєктної документації з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України, відтак, у міського голови немає законодавчо визначених підстав для скасування таких рішень.
Позивач також вказує у своєму позові про незаконність зміни проєктної документації на будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові за трьома чергами будівництва. 
Суд зазначає, що Замовником будівництва (ЛКП «Зелене місто»), Підрядником (CONTROL PROCESS S.A.), який відповідає за розроблення проєктної документації згідно Контракту, Генеральним проєктувальником (ТзОВ «Інститут проєктування «Комфортбуд») та Інженером-консультантом (ТОВ «Гідротера») було складено та підписано Завдання на коригування проєкту, що внесене в ЄДЕССБ за реєстраційним номером документу: ZP01:6915-0604-8591-6543, де передбачено розподіл на три черги будівництва.
Під здійсненням коригування проєктної документації слід розуміти внесення змін до затвердженого проєкту будівництва, що зумовлені обґрунтованими причинами, які можуть виникнути як до, так і під час виконання будівельних робіт.
Коригування проєкту залежить від волі Замовника будівництва і в чинному законодавстві відсутні правові норми, які б забороняли чи обмежували Замовника будівництва здійснювати коригування проєктної документації, якщо таке коригування відповідає нормативним актам, державним будівельним нормам у сфері будівництва, виконуються на основі узгодженого завдання на коригування.
В подальшому, на виконання завдання на коригування проєктної документації було розроблено та внесено в Єдину державну електронну систему у сфері будівництва наступні документи:
1. Проєктна документація стадія ТЕО (з розбивкою на три черги) за реєстраційним номером PD01:5895-4462-5969-6901.
2. Експертний звіт на стадію ТЕО (з розбивкою на три черги) за реєстраційним номером EX01:2829-0824-3538-9276.
3. Проєктна документація стадія П на Першу чергу будівництва за реєстраційним номером PD01:8035-7956-5664-0020.
4. Експертний звіт на стадію П на Першу чергу будівництва за реєстраційним номером EX01:0987-0173-8043-1522.
5. Проєктна документація стадія П на Другу чергу будівництва за реєстраційним номером PD01:7027-3336-7384-6451.
6. Експертний звіт на стадію П на Другу чергу будівництва за реєстраційним номером EX01:7944-0831-0164-8316.
7. Проєктна документація стадія П на Третю чергу будівництва за реєстраційним номером PD01:8325-1261-6608-7647.
8. Експертний звіт на стадію П на Третю чергу будівництва за реєстраційним номером EX01:3074-7717-1903-0363.
Процедуру розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів визначає Порядок розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (далі – Порядок), та поширюється на суб`єктів містобудування.
Згідно з п. 4 Порядку, основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проєктування.
Завдання на проєктування об`єктів будівництва складається з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проєктної документації на будівництво» і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником).
Завдання на проєктування може створюватися у формі електронного документа з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з подальшим затвердженням його замовником за погодженням із генпроектувальником (проєктувальником) шляхом накладання електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису замовника та генпроектувальника (проєктувальника).
Примірник завдання на проєктування завантажується генпроектувальником (проєктувальником) через електронний кабінет користувача Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - електронний кабінет Електронної системи) до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - Реєстр будівельної діяльності) відповідно до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 року № 681. На примірник завдання на проєктування накладається електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідальних осіб, які підписували завдання на проєктування, з використанням програмних засобів електронної системи.
Для об`єктів нового будівництва, реконструкції, фінансування яких буде здійснюватися за рахунок державних капітальних вкладень та/або кредитів (позик), залучених державою або під державні гарантії, завдання на проєктування (коригування проєкту) складається на підставі схваленого або відібраного в установленому законодавством порядку інвестиційного проєкту, яким обґрунтовано доцільність такого будівництва.
Порядком №681 також закріплено поняття коригування проєктної документації, яке передбачає внесення змін до затвердженого (схваленого) проєкту будівництва на підставі завдання на коригування (далі - завдання на проєктування).
Згідно з п. 9 Порядку №681 проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проєктування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, зокрема, Мінімальних вимог з охорони праці на тимчасових або мобільних будівельних майданчиках, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 23 червня 2017 року № 1050, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2017 року за № 1111/30979, нормативних документів, обов`язковість застосування яких встановлена нормативно-правовими актами, у тому числі вимог нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (проєктні рішення щодо врахування вимог зі створення умов для безперешкодного доступу для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в проєктний документації окремим розділом), вимог з питань інженерно-технічних заходів цивільного захисту, відповідно до частини десятої статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Проєктна документація, у складі якої відповідно до завдання на проєктування можуть бути передбачені черги та пускові комплекси, розробляється на об`єкт будівництва в цілому. Проєктна документація стадії «Проект» або «Робочий проект» може розроблятись на окрему чергу та бути затвердженою у встановленому порядку, якщо зазначене передбачено завданням на проєктування та знайшло відображення у схваленій у встановленому порядку попередній стадії проєктування: техніко-економічне обґрунтування (далі - стадія ТЕО), техніко-економічний розрахунок (далі - стадія ТЕР) або «Ескізний проект» (далі - стадія ЕП). Проєктні рішення щодо можливості автономного функціонування черг та пускових комплексів мають бути відображені у всіх розділах проєктної документації.
Суд встановив, що Замовник будівництва та Генеральний проєктувальник здійснили коригування проєктної документації відповідно до Завдання на корегування проєкту, Порядку розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проєктної документації на будівництво», Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2021 року № 681.
Суд зазначає, що відповідно до статті 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» для створення об`єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; здійснення в необхідних випадках передпроєктних робіт, а також заходів з охорони нововиявлених під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єктів містобудування, що відповідно до закону мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення; пошук архітектурного рішення, розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проєкту; виконання робочої документації для будівництва, а в разі виконання її або окремих її частин іншим виконавцем - здійснення авторського нагляду за таким виконанням; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об`єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляди під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування; прийняття спорудженого об`єкта в експлуатацію.
Вищенаведені приписи кореспондуються з частиною п`ятою статті 26 Закону №3038-VI, за правилами якої проєктування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проєктувальником вихідних даних;
2) розроблення проєктної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проєктної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Основними складовими вихідних даних у розумінні частини першої статті 29 Закону № 3038-VI є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проєктування.
За приписами частин четвертої, п`ятої, сьомої статті 7 Закону № 687-XIV проєкти об`єктів архітектури затверджуються замовником. Затвердження проєктів об`єктів архітектури, які споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Перед затвердженням проєктів у випадках, визначених статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проводиться їх експертиза.
Внесення змін до затвердженого проєкту проводиться виключно за згодою автора проєкту, а в разі відхилення від технічних умов - за погодженням з підприємствами, установами та організаціями, які надали такі технічні умови, та замовником.
Частиною першою статті 8 та частиною першою статті 9 Закону № 687-XIV передбачено, що робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об`єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проєкту.
Робоча документація для будівництва або авторський нагляд за її розробкою виконуються за участю архітектора - автора затвердженого проєкту відповідно до укладеного договору на розроблення проєкту цього об`єкта архітектури.
Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проєктної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
До прав замовників на проєктування і будівництво об`єктів архітектури належать, зокрема, права затверджувати проект, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, а також здійснювати контроль і технічний нагляд за додержанням вимог містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки під час проєктування об`єкта архітектури, затвердженого проєкту під час будівництва (абзаци перший - четвертий частини першої статті 23 Закону України «Про архітектурну діяльність».
Згідно з положеннями абзаців першого, другого частини першої статті 31 Закону № 3038-VI проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
Затвердження проєктної документації на будівництво об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання вищенаведених положень Закону № 3038-VI наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 затверджено Порядок № 45, який, згідно з його пунктом 2, визначає процедуру розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів та поширюється на суб`єктів містобудування.
За визначенням, наведеним у абзаці сьомому пункту 1 вищезгаданого Порядку №45, коригування проєктної документації - внесення змін до затвердженого (схваленого) проєкту будівництва на підставі завдання на коригування.
Пунктом 9 Порядку №45 розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів встановлено, що проєктна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проєктування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для інвалідів та інших маломобільних груп населення. При проєктуванні об`єктів експериментального будівництва враховуються також індивідуальні технічні вимоги та вимоги державних будівельних норм щодо науково-технічного супроводу.
Проєктування виконується на об`єкт будівництва у цілому або за чергами, а також із виділенням пускових комплексів, які можуть забезпечити випуск продукції чи надання послуг частково до повної проєктної потужності, якщо це передбачено завданням на проєктування. У цьому разі перша стадія проєктування, яка схвалюється (затверджується), розробляється у цілому на об`єкт з розподілом по частинах будівництва. Розроблення наступної стадії проєктування може здійснюватися по кожній окремій частині.
Стадії проєктування встановлені пунктом 11.2 Порядку №45 розроблення проєктної документації на будівництво об`єктів, за змістом якого для об`єктів IV та V категорій складності проєктування виконується в три стадії:
для об`єктів невиробничого призначення - стадія ЕП (ескізний проект) або, за відповідним обґрунтованим рішенням замовника, стадія техніко-економічне обґрунтування (далі - стадія ТЕО), а для об`єктів виробничого призначення та лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури - стадія ТЕО;
стадія проєкт (далі - стадія П);
стадія робоча документація (далі - стадія Р);
Пунктами 13, 13.2, 13.3, 15.1 та 15.4 Порядку №45 визначено, що стадії ТЕО (ТЕР), ЕП після схвалення та/або стадія П після затвердження є підставою для розроблення наступних стадій проєктування.
У випадках, передбачених договором підряду, за рішенням замовника та генпроектувальника (проєктувальника) стадія Р може розроблятися до затвердження стадії П.
Матеріали стадій ТЕО (ТЕР), ЕП, П, РП та Р передаються замовнику генпроектувальником (проєктувальником) на паперових носіях у чотирьох примірниках, субпроектувальником - генпроектувальнику в п`ятьох примірниках та на електронних носіях. Необхідність виготовлення додаткових примірників проєктної документації та формат надання її на електронних носіях визначаються умовами договору.
Після затвердження стадії П за рішенням замовника робочі креслення можуть розроблятись автором проєкту або іншою проєктною організацією. Розроблення робочих креслень іншою проєктною організацією здійснюється з дотриманням авторських рішень затвердженої стадії П та авторських прав. У разі використання в проєктних рішеннях винаходів і патентів у відповідних розділах проєкту надається посилання на них.
У разі прийняття рішення щодо коригування проєктної документації проєктною організацією, яка не є її розробником, скоригована проєктна документація підлягає погодженню з проєктувальником - розробником проєкту.
З положень статей 7, 23 Закону № 687-XIV вбачається, що право замовника затверджувати проект може бути реалізовано лише після проведення експертизи проєкту та за умови, якщо проект не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.
При цьому, згідно з пунктом 6 Порядку затвердження проєктів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 № 560, метою проведення експертизи проєктів будівництва (далі - експертиза) є визначення якості проєктних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі до доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження і енергоефективності, кошторисної частини проєкту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проєктів будівництва.
Тобто, відповідність проєкту будівництва законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки перевіряється саме на етапі експертизи проєкту і його затвердження замовником.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 826/6833/17.
Суд зазначає, що на вирішення судової будівельно-технічної експертизи Позивач поставив питання: чи відповідає визначений склад черг будівництва у внесеній до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під унікальними реєстраційними номерами PD013609-3998-1543-9748, PD01:9331-5047-0380-0887, PD01:8035-7956-5664-0020, PD01:7027-3336-7384-6451, PD01:8325-1261-6608-7647 проєктний документації на будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові тій технічній суті визначення «черга будівництва», що встановлена пунктом 3.26 Державних будівельних норм ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проєктної документації на будівництво»?
На вирішення комп`ютерно-технічної експертизи Позивач поставив наступні питання: 1. Чи є пов`язаною наявна в Єдиній електронній системі у сфері будівництва проєктна документація стадії проєктування – Проект (П) на будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові під реєстраційними номерами PD01:8035-7956-5664-0020, PD01:7027-3336-7384-6451, PD01:8325-1261-6608-7647 з наявною у ній проєктною документацією першої стадії проєктування – Техніко-економічні обґрунтування (ТЕО) на будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові під реєстраційним номером PD013609-3998-1543-9748? 2. Чи є пов`язаною наявна в Єдиній електронній системі у сфері будівництва проєктна документація стадії проєктування – Проект (П) на будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові під реєстраційними номерами PD01:8035-7956-5664-0020, PD01:7027-3336-7384-6451, PD01:8325-1261-6608-7647 з наявною у ній проєктною документацією другої стадії проєктування – Проект (П) на будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові під реєстраційним номером PD01:9331-5047-0380-0887?
Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Чинним законодавством у сфері містобудівної діяльності не передбачено обов`язку виконавчого комітету при погодженні проектної документації перевіряти її на відповідність вимогам державних будівельних норм та правил, натомість ці обов`язки виконує експертна організація яка здійснює експертизу проектної документації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 р. № 560.
Експертні звіти EX01:0987-0173-8043-1522, EX01:7944-0831-0164-8316, EX01:3074-7717-1903-0363 були підставою для прийняття оскаржуваних рішень.
Подані позивачем експертні звіти не спростовують висновків експертів зазначених у експертних звітах EX01:0987-0173-8043-1522, EX01:7944-0831-0164-8316, EX01:3074-7717-1903-0363, а наявність порушень при розробленні проектної документації має бути встановлена спеціально уповноваженим органом при вирішенні питання видачі дозволу на виконання будівельних робіт чи відмови у видачі такого.
Суд додатково зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», саме під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю ДІАМ здійснює сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Однак в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували винесення звіту за результатами розгляду проектної документації з порушеннями, а відтак, відсутні підстави стверджувати про протиправність оскаржуваних рішень.
Аналізуючи питання, які були поставлені на вирішення судових експертів, Суд дійшов висновку, що останні не стосується обставин, які входять до предмета доказування.
Проєктна документації на будівництво механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 не є предметом спору у справі № 380/19687/25 та не входить до предмету дослідження та доказування у вказаній справі.
Предметом оскарження у справі, що розглядається, є ненормативні (індивідуальні) правові акти органу місцевого самоврядування, про визнання протиправними та скасування яких позивач звернувся до суду.
Після проходження експертизи та затвердження проєктної документації замовником на виконання вимог Кабінету Міністрів України, враховуючи, що проєкти будівництва реалізуються із залученням бюджетних коштів, згадана проєктна документація була затверджена рішеннями виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, Суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
ОСОБА_1 не є безпосереднім учасником правовідносин, які виникають у зв`язку з прийняттям рішень Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Так, правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб`єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов`язків учасників конкретних правовідносин.
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Водночас правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов`язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта і відповідно інший суб`єкт зобов`язаний виконувати його вимоги.
Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт виданий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в публічних правовідносинах.
Таким чином, зважаючи на норми Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги правову природу оскаржуваних рішень Виконавчого комітету та характер правовідносин, що ними врегульовано, суд дійшов висновку, що оскаржувані в цій справі рішення Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699 є ненормативними (індивідуальними) правовими актами, що вичерпали свою дію фактом затвердження проектної документації.
Оскаржувані рішення є актами індивідуальної дії, стосуються юридичних осіб щодо погодження проєктної документації за проєктом, що передбачає будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові, установлюють незагальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до відповідних осіб юридичних осіб, а тому жодним чином не стосується прав та обов`язків позивача в публічно-правових відносинах його із суб`єктом владних повноважень та їх не порушують.
Право оскаржити рішення Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699 мають особи, щодо яких їх застосовано, а також особи, які є суб`єктами правовідносин, у яких буде застосовано ці акти.
Отже, рішення Виконавчого комітету від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699 створюють юридичні наслідки лише для юридичних осіб щодо погодження проєктної документації за проєктом, що передбачає будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові, але не для позивача. Тому правом на оскарження таких рішень наділені лише вищевказані юридичні особи.
У цьому контексті Суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 у справі № 823/2491/18 про те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.
Водночас зі змісту оскаржуваних рішень не вбачається, що такі містять конкретні приписи, які стосуються виключно позивача чи впливають на його права, свободи та інтереси. Незгода позивача із рішеннями відповідача не породжують у нього права на звернення до суду адміністративної юрисдикції із вимогами про визнання таких рішень протиправними, оскільки захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.
Щодо законодавчих обмежень стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії, суд зауважує, що такі обмеження не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Однією із цілей таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч інтересам) адресатів індивідуальних актів, зокрема як у цій справі. І така мета досягається законодавчо встановленим обмеженням, тобто останнє є пропорційним переслідуваній меті.
У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, учинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (стаття 55 Конституції України).
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає на виконання приписів закону відповідне рішення та вчиняє дії.
Позивач, ОСОБА_1 , не є мешканцем міста Львова, а відповідно, і членом територіальної громади. Правовідносини щодо погодження проектної документації за проектом, що передбачає будівництво механікобіологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13 у м.Львові не мало впливу на інтереси позивача, оскільки останній не є учасником правовідносин, що склалися у зв`язку із затвердженням проєктної документації за проєктом будівництва механіко-біологічного комплексу перевантаження та переробки твердих побутових відходів на вул. Пластовій, 13. Внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваних рішень від 25.03.2025 № 264, від 20.05.2025 № 489, від 15.07.2025 № 699, позивач не зазнав жодного втручання в свої права, вони не спричинили суттєвого негативного впливу на позивача, і він не зазнав жодної реальної шкоди. Також оскаржувані рішення виконавчого комітету не становлять жодних юридичних наслідків, не дозволяють виконувати роботи, а є лише проміжним етапом погодження проектів в залежності від вартості їх реалізації, спрямовані на здійснення контролю за використанням бюджетних коштів. А тому, суд вважає, що оскаржуваними рішеннями Виконавчого комітету Львівської міської ради не порушено прав чи інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні такої позовної вимоги.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України судовий збір зі сторін не стягується.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, 

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович