ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/13541/25  Номер провадження 11-сс/814/859/25	Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1  Доповідач ап. інст. ОСОБА_2 	

ОКРЕМА ДУМКА

29 грудня 2025 року 	м. Полтава	

22 жовтня 2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Полтава відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що: заява ОСОБА_3 від 09 вересня 2025 року за своїми змістом і суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливе вчинення особою кримінального правопорушення, натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення; в ході аналізу заяви та скарги ОСОБА_3 не встановлено відомостей, які могли би об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовувало би необхідність початку досудового розслідування.
29 грудня 2025 року Полтавським апеляційним судом апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 22 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 - без зміни.
Однак із наведеним вище рішенням більшості колегії суддів не погоджуюся та висловлюю окрему думку з таких підстав.
Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.
Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412 КПК України).
На підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР у м. Полтава заяву про вчинення кримінального правопорушення від 09 вересня 2025 року, в якій повідомив про вимагання слідчим ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , який не вчиняє жодних дій по справі, неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42025042020000009 (а.п.5).
Разом з цим, у ході апеляційного розгляду встановлено відсутність факту внесення уповноваженою особою органу досудового розслідування відповідних відомостей за вказаною вище заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Наведені вище обставини під час провадження в суді апеляційної інстанції органами досудового розслідування та прокуратури не було заперечено чи спростовано.
Однак положеннями ч.1 ст.214 КПК України унормовано, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Ураховуючи те, що заява ОСОБА_3 від 09 вересня 2025 року містила наведення відомостей про вчинення кримінального правопорушення із зазначенням конкретних відомостей щодо діяння (зокрема, відомості, які характеризують його як кримінально протиправне, обставини, що передували йому, вид неправомірної вигоди, кримінальне провадження, в межах якого, за версією заявника, здійснюється її вимагання, прізвище, ім`я та місце роботи особи, яка за версією ОСОБА_3 , вимагає неправомірну вигоду), уповноважена особа органу досудового розслідування (слідчий) зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування і через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, що залишилось поза увагою слідчого судді.
Я погоджуюся з тим, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте в цьому конкретному випадку заява ОСОБА_3 узгоджувалась із наведеними вище критеріями, а слідчий суддя фактично вдався до вирішення питання про дійсність і доведеність наведених у заяві фактичних обставин, які перевіряються засобами кримінального процесу в ході досудового розслідування.
Не вирішуючи питання про те, чи мали місце констатовані заявником обставини, перевірка та встановлення наявності/відсутності стверджуваних апелянтом кримінально-протиправних дій, за вказаних вище обставин, має здійснюватись у рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому, не всі обставини, що підлягають з`ясуванню в кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний із пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів кримінально-протиправного діяння.
Ураховуючи наведене вище, на мою думку, належало апеляційну скаргу  ОСОБА_5 задовольнити, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 22 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 задовольнити, зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтава внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за заявою ОСОБА_3 від 09 вересня 2025 року, про що повідомити заявника у строки, визначені ст.214 КПК України, з урахуванням положень ст.28 КПК України, й надати заявнику через 24 години з моменту внесення таких відомостей витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суддя Полтавського апеляційного суду    ОСОБА_2