Справа №403/430/25 провадження № 2/403/106/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого судді Атаманової С.Ю., 
при секретарі судового засідання Могиленко К.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В :
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за спожитий природний газ в загальному розмірі 33112,84 грн.. 
Позовна вимога обгрунтована тим, що ТОВ ««ГК «Нафтогаз України» з 01 листопада 2018 року, будучи постачальником із спеціальними обов`язками, здійснювало діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. З урахуванням того, що договір постачання природного газу побутовим споживачам є договором приєднання, який укладається з дотриманням вимог ст.ст.633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, постачання природного газу відповідачу ОСОБА_1 здійснювалось саме на підставі такого договору, який вона акцептувала шляхом повернення позивачу, як постачальнику, підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 27 жовтня 2022 року. Крім того, відповідач у період з грудня 2022 року по червень 2025 року (включно) за адресою знаходження об`єкта по АДРЕСА_1 здійснювала фактичне споживання природного газу та часткову оплату його вартості, що згідно «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496, також свідчить про акцептування відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, договору постачання природного газу побутовим споживачам та виникнення в останньої обов`язку своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Враховуючи, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» постачав відповідачу природний газ у необхідних об`ємах (обсягах) згідно умов договору, а відповідач ОСОБА_1 отримувала та використовувала його для власних потреб, однак не в повному обсязі сплачувала нараховані за спожитий природний газ суми, станом на червень 2025 року виникла заборгованість з оплати житлово-комунальної послуги (постачання природного газу) в розмірі 33112,84 грн., яку позивач прохає стягнути з відповідача.
З урахуванням понесених судових витрат представник позивача також прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «ГК «Нафтогаз України» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала.
ІІ. Заяви та клопотання.
Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» згідно письмового клопотання, викладеного в позовної заяви, прохав суд розгляд справи проводити без його участі за наявними в матеріалах справи доказами, а також не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення (а.с.5).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.33-34).          Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року зобов`язано позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в особі представника надати суду повні та достовірні пояснення з приводу запиту щодо надання письмових доказів на підтвердження фактичного споживання (алокація обсягів) природного газу та дати останнього контрольного зняття показників лічильник споживача за адресою: АДРЕСА_1 ; отримання відповіді оператора ГРМ за цим запитом з одночасним поданням до суду копій відповідного листування (а.с.50-51).           В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 05 січня 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №880 від 04 липня 2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ «Агросинтез Трейдинг», ТОВ «Маргаз», ТОВ «Агро Газ», ТОВ «Інтро Газ», ТОВ «Поділлягазпостач», СП ПГНК, ТОВ «Вієна Консалт», ТОВ «Нафтогазнадра», ТОВ «ГАЗ та Нафтопродукти», ТОВ «Статус-Трейд», ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Альтаір-Інвест» та ТОВ «ТК Індустрія», яка є публічно доступною інформацією, розміщеною у вільному доступі на офіційному веб-порталі регулятора (за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenziy-z-postachannya-prirodnogo-gazu-tov-agrosintez-treyding-tov-margaz-tov-agro-gaz-tov-intro-gaz-tov-podillyagazpostach-sp-pgnk-tov viena-konsalt-tov-naftogazn-616dab4df15d2), позивач по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території України.
01 листопада 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка діяла до 01 травня 2020 року (а.с.11-18).
За змістом п.3 зазначеного Положення спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам покладались на ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».
Зазначена інформація є публічно доступною, розміщеною у відкритому доступі в мережі Інтернет, а тому враховується судом при вирішенні спору.
Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному демографічному реєстрі та реєстрі Устинівської територіальної громади, адресою зареєстрованого місця проживання відповідача по справі ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 (а.с.30, 32).
Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 306976830 від 10 серпня 2022 року), відповідач по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 2022 року; номер запису про право власності: 47551563; форма власності: приватна, розмір частки 1/1 (а.с.18-21, 22). 
27 жовтня 2022 року відповідач ОСОБА_1 шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (далі - Договору), приєдналася до умов Договору, зазначивши свої персоніфіковані дані як споживача, а саме: що вона є власником приватного будинку, як об`єкта газопостачання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; найменування оператора ГРМ, з яким ним укладено договір розподілу природного газу - Кіровоградгаз; ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільним систем - НОМЕР_5 (а.с.15). 
Зазначені в заяві-приєднанні персоніфіковані дані відповідача відповідають відомостям з її особового рахунку № НОМЕР_1 , зокрема, щодо присвоєння побутовому споживачу ОСОБА_1 , як суб`єкту ринку природного газу, персонального коду ідентифікації (ЕІС-коду) - НОМЕР_6 та здійснення газопостачання об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
Згідно відомостей, внесених до Реєстру зняття контрольних показань лічильників газу контролером за жовтень 2025 року, показники лічильника побутового споживача ОСОБА_1 , як наймача, станом на 16 жовтня 2025 року становили 64313 м.куб. При цьому попередні показники становили: станом на 11 березня 2025 року - 64009 м.куб. та станом на 30 вересня 2025 року - 64273 м.куб. (а.с.74).
Згідно довідки про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 за листопад 2022 року показник лічильника газу за використовуваним нею об`єктом газопостачання з урахуванням спожитого відповідачем за цей місяць обсягу природного газу 0,00 м.куб. становив 59700 м.куб.. Станом на червень 2025 року показник лічильника становив 64280,93 м.куб., тобто 64281 м.куб, враховуючи визначення обсягів споживання природного газу в метрах кубічних, як цілісного показника без десятих та сотих (а.с.14).
Отже, загальний обсяг використаного відповідачем об`єму природного газу за період з грудня 2022 року по червень 2025 року (включно) складає 4581 м.куб. (64281 м.куб. (показник лічильника на кінець визначеного позивачем періоду заборгованості) - 59700 м.куб. (показник лічильника на листопада 2022 року (64281м.куб. - 59700 м.куб)).
Нарахування вартості поставленого відповідачу ОСОБА_1 природного газу здійснювалось ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за змінними тарифами з урахуванням кожного метра кубічного, як розрахункової одиниці, згідно з наказами про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України», які опубліковані на офіційному сайті постачальника за посиланням: http://gas.ua/gas-prices-for-home. 
Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не була спростована обставина особистого підписання нею 27 жовтня 2022 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також надані позивачем докази отримання та використання нею для власних потреб поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за об`єктом (житловим будинком) природного газу, власником якого вона є; споживання цього природного газу у визначених позивачем, як постачальником, об`ємах (обсягах) та нездійснення оплати його вартості за встановленими тарифами.
Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року (цивільна справа №403/416/24) позивачу ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України (а.с.9-11).

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 
Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) послуги з постачання та розподілу природного газу, належать до житлово-комунальних послуг, а тому положення даного Закону застосовуються до регулювання відносин, що виникають у процесі надання та споживання цих послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 
Постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та відповідно до п.32 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» є регулятором (далі - НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року за №2496 (дата набрання чинності 27 листопада 2015 року) затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила).
Положеннями п.2 розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Типовий договір), затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно п.3 розділу ІІІ Правил постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, а постачальники із спеціальними обов`язками - додатково розмістити редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.
За змістом п.9 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.
Постачальник (крім постачальника, на якого було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам) протягом двадцяти днів з дня, наступного за днем отримання від побутового споживача заяви-приєднання до договору постачання природного газу, розглядає можливість укладення договору постачання з таким споживачем та у разі її відсутності письмово повідомляє його про свою відмову в укладенні договору постачання природного газу.
Форма заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлена додатком до Типового договору.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у позивача по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» підписаної відповідачем ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також здійснення нею споживання природного газу після цієї дати, суд приходить до висновку про укладення між ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, та ОСОБА_1 , як споживачем, договору постачання природного газу побутовим споживачам, що відповідає Типовому договору (а.с.23-24), та як наслідок, виникнення між сторонами по справі цивільних прав та обов`язків, обумовлених ним.
Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 07 жовтня 2021 року у справі №468/1649/20-ц, та відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. 
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).
За змістом п.6.2 Договору позивач ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальник, зобов`язується забезпечити безперервне постачання природного газу та належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору.
Натомість відповідач ОСОБА_1 , як споживач, зобов`язана забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього Договору (п.5.2 Договору).
Судом встановлено, що на виконання договірного зобов`язання з постачання природного газу позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в період часу з листопада 2022 року по червень 2025 року до об`єкта побутового споживача ОСОБА_1 здійснювалось постачання природного газу в загальному об`ємі 4581 куб.м., що безпосередньо підтверджується витягом із особового рахунку відповідача, який містить інформацію про обсяги щомісячного споживання нею природного газу та реєстром зняття контрольних показників лічильника газу контролером від 16 жовтня 2025 року.
Доказів на спростування обставин споживання поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу за об`єктом газопостачання - буд. АДРЕСА_1 , за яким здійснювалось таке газопостачання, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
Належних письмових доказів відмови відповідача від постачання природного газу за використовуваним нею, як побутовим споживачем та власником, об`єктом (житловим будинком) після підписання заяви-приєднання (27 жовтня 2022 року) матеріали цивільної справи також не містять.
Доказів на спростування обставини належності відповідачу на праві приватної власності зазначеного вище об`єкту газопостачання ОСОБА_1 під час судового провадження надано не було.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
За змістом п.20 розділу ІІ Правил споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.
За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях, а розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу (п.п.9, 11 розділу ІІ Правил).
За вказаних обставин у відповідача ОСОБА_1 , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснити повну оплату наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» послуги з постачання природного газу за ціною (тарифом), встановленою (-им) відповідно до законодавства, у порядку та строки, визначені Договором.
Судом встановлено, що згідно п.п.4.1, 4.2, 4.3 Договору розрахунок споживача за природний газ здійснюється за ціною, яка діє в розрахунковому періоді та визначається постачальником у рахунках постачальника. Розрахунковим періодом є календарний місяць (а.с.23).
За змістом п.4.4. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.
Згідно п.4.5 Договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника. Спосіб оплати має бути визначений споживачем в заяві-приєднанні (а.с.23).
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що в заяві-приєднанні до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 27 жовтня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, був визначений як спосіб оплати за природний газ - за платіжними документами (рахунками), які виписує постачальник (а.с.15). 
Згідно п.4.6. укладеного між сторонами Договору судом також встановлено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.7 Договору). 
Зі змісту позовної заяви та доданого неї витягу з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що нарахування вартості спожитого нею природного газу здійснювалось позивачем за роздрібними цінами, встановленими наказами ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до норм чинного законодавства, зокрема пунктів 12, 13 «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», за якими розраховувалась ціна продажу/постачання природного газу НАК «Нафтогаз України».
За вказаних обставин у відповідача ОСОБА_1 , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснювати повну оплату наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» послуги з постачання природного газу за ціною (тарифом), встановленою (-им) відповідно до законодавства, щомісячно, на протязі всього періоду споживання нею поставленого позивачем природного газу для побутових потреб.
Згідно з наданим ТОВ «ГК «Нафтогаз України» витягом із фінансового стану відповідача ОСОБА_1 , що містить розрахунок її заборгованості, як споживача, за період з листопада 2022 року по червень 2025 року (включно) сума до сплати за спожитий відповідачем природний газ, з урахуванням об`єму спожитого газу 4581 м.куб, здійснених відповідачем проплат на суму 2872,00 грн, а також наявної станом на листопада 2022 року переплати відповідачем вартості спожитого природного газу на суму 465,12 грн., складає 33112,84 грн. (36449,96 грн. - 2872,00 грн. - 465,12 грн.).
Під час судового розгляду справи належних та допустимих доказів на підтвердження часткового чи погашення зазначеної суми заборгованості за спожитий природний газ шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальника, відповідачем ОСОБА_1 суду надано не було.
За вказаних обставин, встановивши, що позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в повному обсязі були виконані взяті на себе договірні зобов`язання щодо постачання відповідачу природного газу для побутових потреб, а відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, який отримував послуги з газопостачання, не був виконаний обов`язок з проведення оплати за поставлений їй природний газ у розмірі, строки та порядку, передбачені укладеним між сторонами договором, суд, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 33112,84 грн. заборгованості за спожитий природний газ, а тому позов підлягає до задоволення повністю. 

VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції №0000027830 від 18 липня 2025 року позивачем по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду позову до ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 2725 грн. 20 коп. (а.с.2).
Відповідно до платіжної інструкції №0000011879 від 13 серпня 2024 року позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ був сплачений судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп. (а.с.1), який у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу на підставі ч.2 ст.164 ЦПК України також підлягає зарахуванню до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. 
На підставі викладеного, в порядку розподілу судових витрат між сторонами по справі, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» кошти судового збору в загальному розмірі 3028 грн. 00 коп., які були сплачені позивачем при зверненні до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задоволити повністю. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 33112 грн. 84 коп. (тридцять три тисячі сто дванадцять гривень вісімдесят чотири копійки). 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в порядку розподілу судових витрат судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок). 
Повне ім'я та найменування сторін: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», адреса місцезнаходження: вул.Шолуденка, буд.№1 м.Київ, поштовий індекс 04116, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40121452, рах.№ НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» м.Києва, МФО №300465 - для погашення заборгованості за спожитий природний газ та рах.№ НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк» м.Києва, МФО 320478 - для сплати судового збору.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , зазначений в позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.Ю.Атаманова