Справа № 948/1062/25 
Номер провадження 3/948/14/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., за участі секретаря Ткач Н.М., захисника Мар`яш Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , не працюючу,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

у с т а н о в и л а: 

13.11.2025 о 23 год 00 хв ОСОБА_1 керувала автомобілем «Ауді А4» днз НОМЕР_1 , по вул. Незалежності, в с. Базилівщина Полтавського (Машівського) району Полтавської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на який зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», чим порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху. 
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надала (а.с. 2).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином та завчасно, а саме, шляхом СМС-повідомлення за її заявою (а.с. 5, 9), причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі, чи про відкладення розгляду справи не подала.
Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .
Захисник у судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, про що надала також письмове клопотання (а.с.49-52).
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується: 
-протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення (а.с. 2);
-актом огляду та результатами тестування на алкоголь, у яких зафіксовано у ОСОБА_1 13.11.2025 в 23:12 год 0,43 %о (а.с. 2, 6);
-довідкою про відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 4);
-відеозаписом з місця пригоди, відповідно до якого ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, факт керування також зафіксований на відео (а.с. 7).
Допитаний свідок ОСОБА_2 показав, що 13.11.2025 близько 23 години в с.Базилівщина Полтавського району Полтавської області під час патрулювання був зупинений автомобіль Ауді під керуванням гр. ОСОБА_1 , яка мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, не заперечувала що вживала спиртне та погодилася і пройшла огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.
Згідно з пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно д ч. 1, 2, 5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.
Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішні справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Суд уважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, позбавлені підстав.
Так, факт керування автомобілем 13.11.2025 ОСОБА_1 та її зупинки поліцією не оспорюються особою, яка притягається до відповідальності та її захисником і підтверджується матеріалами справи, а тому доводи захисника про те, що на відеозаписі зафіксовано що о 23 годині ОСОБА_1 вже не керувала автомобілем, оскільки була зупинена працівниками поліції та відповідно відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем у визначений у протоколі час є неспроможними. 
Після зупинки ОСОБА_1 поліцією повідомлено про наявність підстав уважати, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_1 не заперечувала факту вживання алкогольних напоїв, а право уповноважених осіб органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
Також поліцейський Костюченко С.В. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення роз`яснив ОСОБА_1 її права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та статтею 268 КпАП України, а також повідомив про відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена поза всяким розумним сумнівом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції, при розгляді скарги заявниці на притягнення її до адміністративної відповідальності суд застосував ст. 2 Протоколу № 7 (право на оскарження в кримінальних справах), тобто прирівняв адміністративні правопорушення до кримінальних. 
Отже, при призначенні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд ураховує висновки постанови ОП ККС ВС від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, згідно з якими особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір. 
Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, –

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик