ЄУ №712/14722/25
Провадження №2-др/712/11/26

ДОДАТКОВЕ ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року       м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі головуючого судді      Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання    Ігнатьєвої Е.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
УСТАНОВИВ:
16 грудня 2025 року Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення у справі №712/14722/25, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено повністю.
13 січня 2026 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн.
У обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що судом ухвалено рішення суду від 16.12.2025, яким задоволено позовні вимоги, однак судом відповідно до ст. 141 ЦПК України не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме за надання правничої допомоги позивачу у сумі 7 000 грн, докази понесених витрат були подані разом із позовною заявою, а саме: договір про надання правової допомоги від 22.10.2025; акт від 23.10.2025 та квитанція від 23.10.2025.

Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.
Представник позивача надала заяву, в якій просила вирішити питання про ухвалення додаткового рішення без її участі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяви про ухвалення додаткового рішення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Судові витрати згідно зі ст. 133 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано Договір про надання правової допомоги № 74 від 22 жовтня 2025 року, Акт №74 прийому наданих послуг від 23 жовтня 2025 року у сумі 7000 грн., квитанцію № 74 від 23.10.2025 про сплату послуг у сумі 7000 грн. та копію свідоцтва адвоката Манзар Т.В.
Згідно договору про надання правової допомоги № 74 від 22 жовтня 2025 року, укладеному між ОСОБА_1 та адвокатом Манзар Т.В., адвокат надає клієнту послуги у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, невизнаних його прав та законних інтересів. Гонорар адвоката є фіксованим та становить 7000 грн.
У заяві від 19.11.2025 представник позивача просила вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Проаналізувавши матеріали справи та обставини справи, суд приходить до висновку, що правова допомога відповідачу з боку адвоката дійсно була надана.
Матеріалами заяви та цивільної справи підтверджено надання позивачу адвокатом правничої допомоги у вигляді консультації, підготовки позовної заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з рішення від 16 грудня 2025 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено повністю.
Отже, ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у сумі 7000 грн.
Керуючись ст.ст. 127, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.

Суддя:         О.С. Стеценко