ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 січня 2026 року      м. Чернівці  справа № 727/6500/25
провадження №22-ц/822/205/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Перепелюк І. Б. 
суддів: Лисака І.Н., Одинака О.О.
при секретарі Черновській А.К.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 грудня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано наступним. 27.10.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання грошових коштів у позику №5833601024.
Договір було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами кредитного договору сторони визначили: тип кредиту – кредит; мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби; дата надання кредиту – 27.10.2024 року або наступний за ним календарний день; стандартна процентна ставка 1% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,7% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо позичальник 26.11.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 2.2. Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 13 000 грн. 00 коп. шляхом перерахунку на його поточний рахунок, включаючи використання реквізитів платіжної картки вказаної відповідачем, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього Договору, його додатків.
ТОВ «Іннова Фінанс», як позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000 грн. 00 коп.
У той же час ОСОБА_1 , всупереч умовам договору позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила.
У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, станом на дату звернення з позовом, заборгованість ОСОБА_1 складає 36 400 грн. 00 коп., з яких: 13 000 грн. 00 коп– заборгованість за тілом кредиту; 23 400 грн. 54 коп. – заборгованість за процентами(13000*1%*215).
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за кредитним договором №5833601024 від 27.10.2024 року в розмірі 36400 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 грудня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс», заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №5833601024 від 27.10.2024 року в розмірі 36400 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відомості про те, що відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи в Особистому кабінету Позичальника (заповнив анкету' клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Закону України «Про платіжні послуги», відсутні. 
Належними, допустимими та достатніми доказами не доведено факту укладання договору позики саме відповідачем.
Будь-які документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Позивачем зазначені лише регламентований порядок укладення договору позики на веб-сайті надавача платіжних послуг. Саме тільки зазначення в договорі позики персональних даних відповідача не підтверджує проходження верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача. 
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що мобільний додаток або веб-сайт в мережі Інтернет (особистий кабінет відповідача) ТОВ «Іннова Фінанс» належать відповідачу, як і відсутній відповідний документ на підтвердження того, що відповідач отримувала СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором.
Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Окрім цього, вказує, що нарахування відсотків є явно завищеним не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому суд має право їх зменшити.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 27.10.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику №5833601024.
Відповідно до п.2.1. договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери).
На умовах, встановлених договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.2.2 договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13000 гривень (п.2.3 договору). Тип кредиту – кредит (п.2.4 договору). Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів (п.2.5 договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в).
Згідно п.2.6 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору. Знижена процентна ставка 0.7% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо позичальник 26.11.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Пунктом 2.7 договору передбачено, що мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
У пункті 3.1 кредитного договору сторони узгодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .
Згідно п. 5.1.13. Товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених в п. 6.4. Договору.
Відповідно до 5.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 21.05.2025 року №11067, 27.10.2024 року було успішно здійснено операцію з перерахунку ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 13000 грн. 
Як вбачається з дослідженого судом розрахунку, у ОСОБА_1 станом на 29.05.2025 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 36400 грн. 00 коп., в тому числі: 13000 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 23400 грн. 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Відповідно до квитанції 2322238684 системи LiqPai 02.06.2023 року о 18:18 була здійснена виплата коштів у сумі 12000 гривень на карту НОМЕР_2 *67 (відомості про яку надав позичальник) за договором №02.06.2023-100002362.
Також, згідно наданої інформації на виконання ухвали суду від 10.11.2025 року про витребування доказів, АТ «ПУМБ» повідомило, що платіжна картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 .
Окрім того, суду було надано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 27.10.2024 року по 30.10.2024 року, згідно якої на картковий рахунок ОСОБА_1 27.10.2024 року були зараховані кошти у сумі 13000 гривень (кредит).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновків, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернула, унаслідок чого у неї виникла заборгованість.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі частини 1статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Установлено, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбачено у статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що 27.10.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір надання грошових коштів у позику №№5833601024, який підписаний останнім електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «3009», тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору в електронній формі (а.с.31-41). Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Факт ідентифікації ОСОБА_1 підтверджується Анкетою клієнта, наявною в матеріалах справи. Крім того, скаржник не заперечував, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, тощо.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, ОСОБА_1 таких не надала, що в силу положень статей12,81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
Встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Колегія суддів не погоджується з аргументами відповідача, щодо недоведеності позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс», у зв`язку з не наданням первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, з огляду на таке.
За змістом розділу 11 «реквізити сторін» Договору про надання грошових коштів у позику №5833601024 укладеного між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 , згідно анкети клієнта, позичальником ОСОБА_1 зазначено номер банківського рахунку/банківської картки для переказу коштів НОМЕР_1 .
Відповідно до квитанції 2322238684 системи LiqPai 02.06.2023 року о 18:18 була здійснена виплата коштів у сумі 12000 гривень на карту НОМЕР_4 (відомості про яку надав позичальник) за договором №02.06.2023-100002362 (а.с.23).
Також, згідно наданої інформації на виконання ухвали суду від 10.11.2025 року про витребування доказів, АТ «ПУМБ» повідомило, що платіжна картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 .
Окрім того, суду було надано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 27.10.2024 року по 30.10.2024 року, згідно якої на картковий рахунок ОСОБА_1 27.10.2024 року були зараховані кошти у сумі 13000 гривень (кредит).
Відповідач, зазначаючи про відсутність доказів про отримання нею кредиту, не надала жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не зверталась до суду із позовом про визнання цього договору недійсним або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій, не надала відомостей щодо неналежності їй банківської картки, зазначеної у договорі, або виписки з рахунку, з якого б вбачалось не отримання коштів тощо.
Водночас ОСОБА_1 не надала ї виписки з особового рахунку за картковим рахунком № НОМЕР_1 на спростування обставин отримання 27 жовтня 2024 року кредиту в сумі 13000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №5833601024 від 27 жовтня 2024 року, станом на 29.05.2025 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 36400 грн. 00 коп., в тому числі: 13000 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 23400 грн. 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Судом першої інстанції надано оцінку вказаному розрахунку і колегія суддів погоджується з висновками суду щодо розміру заборгованості відповідача.
Станом на день розгляду справи, зобов`язання за кредитним договором належним чином відповідачем не виконано.
Колегія суддів вважає, що матеріали справи містять відомості, що підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором.
Щодо стягнення відсотків за користування кредитом
ТОВ «Іннова Фінанс» в позовній заяві наведено розрахунок заборгованості за договором позики від 27 жовтня 2024 року, за яким нараховано проценти застосуванням процентної ставки 1% на день від суми позики за кожен день користування позикою в сумі 23400,54 грн.
Із поданого до суду розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що проценти за договором було нараховано за період з 27.10.2024 року по 29.05.2025 року (215 днів), після чого позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Так, 13000 грн. 00 коп. (сума кредиту) х 1 % = 130 грн. 00 коп. (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у коштами).
Також, із вказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем було частково погашено суду заборгованості за відсотками у розмірі 3250 грн. 00 коп.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили розмір процентної ставки 1 % в день.
Згідно з п.2.5 кредитного договору строк кредитування становить 360 днів.
Умови договору про сплату відсотків за користування позикою є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договору про розміри відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін (договір укладено в електронній формі. Про умови договору позивач був ознайомлений попередньо, а відтак вільно та свідомо погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитним коштами). Договір позики укладений на визначений термін, за якими відповідач повинен сплатити проценти, що є платою за користування кредитом. Штрафні санкції за договором позивачем не нараховувались.
Отже, ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідач погодили відповідальність позичальника в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, які підлягають стягненню з відповідача за користування кредитом, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України.
ОСОБА_1 не надано доказів на спростування твердження ТОВ «Іннова Фінанс» про невиконання нею зобов`язання з повернення позики та сплати процентів за користування позикою.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст. ст.368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 09 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді І.Б. Перепелюк

І.Н. Лисак

О.О. Одинак